Lothar von Kübel

**Lothar Kübel**, kjent som **Lothar von Kübel** siden 1870 (født 22. april 1823 i Sinzheim i storhertugdømmet Baden; død 3. august 1881 i St. Peter im Schwarzwald i Storhertugdømmet Baden i keiserriket Tyskland), var hjelpebiskop og erkebispedømmeadministrator i Freiburg im Breisgau.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han vokste opp som den yngste av seks barn i en enkel bondefamilie. Som en usedvanlig begavet elev fikk han gå på gymnaset i Rastatt. Fra 1843 studerte han katolsk teologi i Freiburg og München. 
### Prest
Erkebiskop Hermann von Vicari ordinerte ham til prest den 17. august 1847. Etter noen få kapellanstillinger (Donaueschingen, Bonndorf, Freiburg) ble han utnevnt til lærer ved *Collegium Theologicum* i desember 1848. Fra 1854 var han ansvarlig for utdanningsspørsmål i det biskoppelige ordinariat, ett av stridspunktene med den storhertuglige regjering i Karlsruhe. Da det tidligere storhertuglige *Collegium Theologicum* ble omgjort til et erkebiskoppelig seminar, ble han dets direktør. Kübel ble utnevnt til domdekan og generalvikar den 20. november 1867.
### Hjelpebiskop i Freiburg
Han ble vigslet til hjelpebiskop i Freiburg, og titulærbiskop av *Leuce* den 22. mars 1868 av biskopen av Mainz, Wilhelm Emmanuel von Ketteler. Medkonsekrerende var biskop Karl Johann Greith av Sankt Gallen, og Eugène Amable Jean Claude Lachat C.Pp.S. av Basel. 

Etter erkebiskop von Vicaris' den død 14. april 1868 valgte domkapitlet ham til erkebispedømmeadministrator - altså en midlertidig lederstilling under erkebispestolens vakans. Det kunne imidlertid ikke oppnås noen enighet med regjeringen i Karlsruhe om en etterfølger. Dermed forble Kübel i dette embetet til sin død. Han fortsatte i hovedsak sin forgjengers kirkelige politikk.

#### ''Badischer Kulturkampf''
Den allerede eksisterende konflikten med regjeringen i Baden om dens ideer om statskirkelig status ble ytterligere forverret av ideen om statskirkelig suverenitet. Konfliktene fra 1866 til 1876 ble preget av innenriksminister Julius Jolly. Gjennom sine anstrengelser for å skille kirke- og statsanliggender foregrep han dermed *den prøyssiske [[Kulturkampf]]* med *den badiske Kulturkampf*. De primære momentene var å fortrenge kirken fra barneskolene, innføre obligatoriske statseksamener for teologistudenter og registrering av fødsler, ekteskap og dødsfall av folkeregisterkontorer i stedet for av kirken. Til tross for Kübels intervenering ble borgerlig ekteskap lovpålagt den 1. februar 1870. Videre gjorde staten alt i sin makt for å trekke kirkelige stiftelser innen sosial og veldedig sektor og innen sykepleie ut av kirken, og tillot bare de med utelukkende religiøse formål å bli anerkjent.

Gjennom hyrdebrev forsøkte Kübel å vinne Badens katolikker over for sitt synspunkt. Da den liberalt tenkende katolske ordføreren i Konstanz, Michael Stromeyer, som hadde vært den første til å presse gjennom sammenslåingen av de kirkesamfunnssegregerte barneskolene i en kommune i Baden, ikke klarte å etterkomme kirkemyndighetenes pålegg angående stiftelsen til tross for gjentatte advarsler, ekskommuniserte Freiburg-kurien ham. I den påfølgende rettssaken ble Kübel dømt for misbruk av geistlig embete. Stiftelsesloven ble publisert 5. mai 1870 og forårsaket betydelige materielle tap for den katolske kirke. Videre forble det teologiske seminar i Freiburg stengt fra 1874 til 1889.

Etter Det første Vatikankonsil, som Kübel ikke hadde deltatt i på grunn av den vanskelige kirkepolitiske situasjon, intensiverte konfliktene med regjeringen i Baden seg igjen om «Gammelkatolikkloven» i Baden, som overførte bruken av gudshus, eierskapet til benefisser og lokale kirkelige eiendeler til gammelkatolske menigheter. I 1873 og 1874 mistet de katolske menighetene en rekke kirker og kapeller, sammen med en del av benefisiene, til gammelkatolikkene, som var favorisert av storfyrstedømmets regjering.

Ellers praktiserte von Kübel taktikken med passiv motstand. Som et resultat forble opptil 400 prestestillinger stående ubesatte. I lys av denne uutholdelige pastorale krise og på grunn av bekymringer om mulig sosiopolitisk ustabilitet i storfyrstedømmet, søkte regjeringen en avtale med kapitulærvikaren fra 1878 og utover. De påfølgende forhandlingene trakk ut i lang tid og gjenopprettet på ingen måte den tidligere kirkepolitiske status. Likevel førte loven av 5. mars 1880 til en delvis oppheving av Badens *Kulturkampf*-lovgivning, og spesielt et kompromiss i spørsmålet om geistlig utdanning. Dette gjorde det mulig å fylle de ubesatte prestestillingene.

Skjønt Kübel ble straffeforfulgt i Storhertugdømmet Baden, var han ellers høyt respektert. Etter å ha bispeviet Karl Joseph von Hefele, et medlem av Tübingen-rådet og høyt anerkjent kirkehistoriker, til biskop av Rottenburg den 29. desember 1869, ble han personlig adlet i 1870 med tildeling av Kommenturkorset av Württemberg-kroneordenen av kong Karl av Württemberg. Under *Kulturkampf* kunne han gjøre lite for å fremme den interne utvikling av erkebispedømmet, da han manglet medlemmer av ordenssamfunn og yngre prester. Han forsøkte å kompensere for dette med en rekke konfirmasjonsturer til de 836 menighetene. Disse tjente til å styrke samholdet blant de troende og motvirke den antikirkelige ånd og den økende avkristningen av livet.

I midten av juni 1881 fikk Kübel et mildt hjerneslag som han aldri kom seg etter. I begynnelsen av august 1881 døde han i St. Peter im Schwarzwald, dit han hadde trukket seg tilbake for å komme seg. Hans siste hvilested var i Freiburgs domkirke, hvor et monument over ham utformet av Joseph Franz Baumeister ble reist i 1888.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
* Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
* Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
* Biskop Johann Jakob von Mayr (1677–1749) *1719
* Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
* Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
* Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
* Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
* Biskop Josef Ludwig Alois von Hommer (1760-1836) *1824
* Erkebiskop Ferdinand August Maria Joseph Anton Spiegel zum Desenberg (1764-1835) *1825
* Erkebiskop Bernhard Boll, O. Cist. (1756-1836) *1827
* Erkebiskop Hermann Anton Constantin Franz Sales Johann Nepomuk von Vicari (1773-1868) *1832
* Biskop Wilhelm Emmanuel von Ketteler (1811–1877) *1850
* Biskop  *Lothar von Kübel* (1823-1881) *1868

## Litteratur
* 
* 
* 
* Joseph Schofer: *Bischof Lothar von Kübel.* Herder Verlag, Freiburg 1911.

## Referanser