open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valchiusa

**Valchiusa** er en kommune i storbyområdet Torino i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Valchiusa grenser til kommunene Val di Chy, Brosso, Lessolo, Rueglio, Castellamonte, Castelnuovo Nigra, Traversella, Quincinetto, Donnas, Valprato Soana, Champorcher, Pontboset.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Susumu Kitagawa

**Susumu Kitagawa** (1951) er en japansk kjemiker. I 2025 ble han tildelt Nobelprisen i kjemi sammen med Richard Robson og Omar M. Yaghi.

## Referanser
16. serierunde i Premier League 2024/25

**16. runde i [[Premier League 2024/25]]** startet lørdag 14. desember kl. 16:00 med oppgjørene – på Emirates Stadium i London, – på Anfield i Liverpool, – på St James’ Park i Newcastle og – på Molineux Stadium i Wolverhampton. Runden ble avsluttet mandag 16. desember kl. 21:00 med oppgjøret mellom  og  på Dean Court i Bournemouth.

## Kampfakta

## Referanser
Rosalia (navn)

**Rosalia** er et opprinnelig latinsk kvinnenavn som betyr «rose». Navnet er vanlig i Italia, Namibia, Ekvatorial-Guinea, Tanzania, Indonesia og Øst-Timor. En navnebærer er den spanske popartisten Rosalía som har vunnet flere Latin Grammy-priser.

## Etymologi
*Rosalia* har latinsk opprinnelse og er avledet fra ordet *rosa* som betyr «rose». 
Den latinske opprinnelsen er fra Rosalia, en romersk festival der man la rosekranser på gravene.
Navnet kan i italiensk og nordiske språk også tolkes som en utvidet form av *Rosa*, ofte tolket som «liten rose» eller «rose-lignende». I tillegg kan navnet i nordisk tolkning også ses som en ny kombinasjon av *Ros*, blomst, og -*lia*, et feminint navneelement.

## Utbredelse
Navnet er kjent brukt som et personnavn i kristen tradisjon, særlig etter helgenen Rosalia av Palermo fra 1100-tallet.

*Rosalia* er i dag et vanlig navn blant annet i Indonesia, Namibia, og Tanzania.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Rosalia av Palermo (1130–1166), italiensk helgen
* Rosalia Price (1790–?), britisk sirkusartist
* Rosalia Zemlyachka (1876–1947), russisk revolusjonær og politiker
* Rosalia Lombardo (1918–1920), italiensk barn kjent for sin godt bevarte mumie
* Rosalia Maggio (1921–1995), italiensk skuespiller, danser og sanger
* Rosalía Mera (1944–2013), spansk gründer og forretningskvinne, medgrunnlegger av Zara
* Rosalía Arteaga (født 1956), ecuadoriansk politiker og tidligere president
* Rosalía Valdés (født 1958), meksikansk skuespiller og sanger
* Rosalia Wu (født 1974), taiwansk politiker
* Rosalía (født 1992), spansk popartist og låtskriver

## Annen bruk av navnet
**[[Rosalia]]*, en slekt av biller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Richard Robson

**Richard Robson** (1937) er professor i kjemi ved University of Melbourne. I 2025 ble han tildelt Nobelprisen i kjemi sammen med Susumu Kitagawa og Omar M. Yaghi.

## Referanser
Giants & Monsters

***Giants & Monsters*** er det syttende studioalbumet til det tyske power metal-bandet Helloween. Albumet ble utgitt 29. august 2025 via Regining Phoenix Music.

Låten «Into the Sun» var originalt spilt inn for deres selvtittulerte album *[[Helloween (album)|Helloween]]* (2021), men ble skrotet etter å ha blitt endret på under produksjonen. Den endelige resultatet på låten var ikke etter deres smak, så bandet bestemte seg for å spille den inn på nytt for dette albumet.

## Sporliste

## Personell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stereocaulophilus

***Stereocaulophilus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små biller, matte, kroppen mer eller mindre kledt av skjell. Mens andre arter er mer blanke og uten skjell. Fargene er varierer fra gyllen gul til mørkere rødbrun. Dekkvingene er store og ovale.
Antennene er tynne og 9-leddete. 

## Levevis
Disse artene lever gjerne på tørt plantemateriale, for eksempel frø og krydder.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Lanzarote og de nærliggende Chinijoøyene i Kanariøyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Sphaericini Bellés, 1982
******** Slekten ***Stereocaulophilus*** Bellés, 1994
********* *[[Stereocaulophilus volcanicus]]* Bellés, 1994 - Lanzarote
********* *[[Stereocaulophilus yuja]]* García, 2020  - Chinijoøyene

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tropicoptinus

***Tropicoptinus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små, nokså brede, mørke tyvbiller med tegninger av lyse skjell.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten ***Tropicoptinus*** Bellés, 1998 
********* *[[Tropicoptinus howdenorum]]* Bellés, 1999
********* *[[Tropicoptinus jatayensis]]* (Pic, 1899)
********* *[[Tropicoptinus latefasciatus]]* (Gorham, 1883)
********* *[[Tropicoptinus tomentosus]]* (Boieldieu, 1854)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lachnoniptus

***Lachnoniptus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
En liten (2,2-3 millimeter), bredt oval, kroppen med mønster dannet av gulbrune og brune hår. Hodet er nokså stort, men dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er trådformede, 11-leddete, litt over halve kroppslenhden. Pronotum er tydelig bredere enn langt, rundet, dekkvingene bredt ovale og høyt hvelvede.

## Levevis
Disse artene lever gjerne på tørt plantemateriale, for eksempel frø og krydder.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Jomfruøyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Sphaericini Bellés, 1982
******** Slekten ***Lachnoniptus*** Philips, 1998
********* *[[Lachnoniptus lindae]]* Philips, 1998

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Foksjøen (Skaun)

Foksjøen er et tjern i Skaun kommune i Trøndelag, med utløp i sørvest. Foksøen får i stor grad tilsig av vann fra en mindre vannåre fra Langmyra og en mindre vannåre fra Yrtjønna som renner sammen like før utløpet fra Pollmyra, i nord. Ved Foksjøen er det noen få tradisjonelle hytter av enkel standard, og Foksjøen med omegn benyttes jevnlig for rekreasjon og utøvelse av det enkle friluftsliv, som turgåing.

## Referanser
Trichocateres

***Trichocateres*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse
Arten er kjent fra India  (Assam), Thailand og Laos.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten ***Trichocateres*** Kolibáč, 2010
********* *[[Trichocateres fasciculifer]]* Kolibáč, 2010

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Brevipogon

***Brevipogon*** er en slekt av biller som trolig er beslektet med smellere (Elateridae). Lite er kjent om denne gruppens biologi, men noen arter har blitt klekket fra mose. Larvene kan fôres opp på døde insekter i laboratoriet og det er mulig de også spiser dette i naturen. De voksne billene kan finnes mellom løvverk. 

## Utseende
En middelsstor, avlang, fint hårete, gulbrun bille. Antennene er tynne og trådformede. Hodet er dekket av pronotum sett ovenfra.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika (sørlige California).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere (Elateroidea) (ev. ofam. Artematopodoidea)
**** Familien **[[Artematopodidae]]**
***** Underfamilien Artematopodinae
****** Slekten ***Brevipogon*** Lawrence, 2005
******* *[[Brevipogon confusus]]* (Fall, 1901)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sinobrevipogon

***Sinobrevipogon*** er en utdødd slekt av biller som trolig er beslektet med smellere (Elateridae). 

## Utseende
Små til middelsstore, avlange biller, oversiden hårete. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne. Antennene er nokså lange, 11-leddete og trådformede. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis lite, bredere enn langt. Dekkvingene har en dyp lengdefure nær sømmen (sømstripe). Beina er slanke, med 5-leddete føtter.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er kjent fra Daohugou, Indre Mongolia, Kina, i fossiler fra juratiden, ca. 165 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere (Elateroidea) (ev. ofam. Artematopodoidea)
**** Familien Artematopodidae
***** Underfamilien Artematopodinae
****** Slekten †***Sinobrevipogon*** Cai, Lawrence, Ślipiński & Huang, 2015 
******* †***[[Sinobrevipogon jurassicus]]***  Cai, Lawrence, Ślipiński & Huang, 2015

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hela (navn)

**Hela** er et fornavn for begge kjønn med flere opprinnelser og betydninger. Navnet er i dag mest utbredt i Tunisisa. En navnebærer er den tunisiske kunstneren Hela Ammar.

## Etymologi
*Hela* har flere opprinnelser og betydninger:
* Norrøn mytologi: Hela er en variant av Hel, navnet på dødsrikets hersker og datter av Loke. Hel betyr «å skjule» eller «å dekke til» på norrønt.
* Slavisk opprinnelse: Diminutiv av *Helena*, som betyr «lys» eller «strålende».
* Estisk variant: Variant av *Hele*, som betyr «lys» eller «klar».
* Indisk betydning: I sanskrit betyr *Hela* «lek», «frivolitet» eller «flørt».
* Populærkultur: Marvel Comics bruker *Hela* som navn på sin versjon av den norrøne gudinnen Hel.

Merk at ordet *hela* finnes i mange språk og betyr blant annet «dra» på indonesisk, «frys» på spansk og «beslag» på finsk.

## Utbredelse
*Hela* er et vanlig kvinnenavn i Tunisia.

|}

*Hela* er også vanlig som mannsnavn i Tunisia.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Hela Wuolijoki (1886–1954), estisk-finsk forfatter og forretningskvinne
* Hela Gruel (1912–1991), tysk teaterregissør og skuespiller
* Hela Ammar (født 1973), tunisisk kunstner og jurist
* Hela Khorshid (født 1980), iransk menneskerettighetsaktivist
* Hela Yungst (født 1985), amerikansk TV-produsent og journalist
* Hela Riabi (født 1987), tunisisk bryter 
* Hela Ayari (født 1994), tunisisk judoka

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Daniel Blatman

**Daniel Blatman** (født 1953) er en israelsk historiker og holocaust-forsker. Han er professor ved institutt for jødisk samtidshistorie ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem. Holocaustforskeren er særlig kjent for boka *The Death Marches: The Final Phase of Nazi Genocide* (2011), som regnes som standardverket om dødsmarsjene.

Blatmans familie var opprinnelig østeuropeiske jøder, og nesten hele slekta ble utryddet under holocaust. Han studerte ved universitetet i Jerusalem, og avla doktorgraden i 1993. Han foreleste ved universitetet og i 2009 ble han associate professor (førsteamanuensis) ved institutt for jødisk samtidshistorie.  Han ledet *Avraham Harman Research Institute of Contemporary Jewry* og var direktør for *Centre for the Research on the History and Culture of Polish Jewry* ved samme universitet. Blatman har flere forskningshopphold, ved Universitetet i Tel Aviv, New York University,  Georgetown University og United States Holocaust Memorial Museum (2006), École des Hautes Études en Sciences Sociales i Paris og Det jagellonske universitet i Krakow, og som gjesteforsker ved Harvard University og Sciences Po. Blatman var ledende historiker ved Warsawagetto-museet fra etableringen i 2018 til 2025. 

I boka *The Death Marches* argumenterte Blatman for at dødsmarsjene utgjorde den avsluttende fasen i nazistenes folkemord. Til tross for mangel på en formell plan for å utrydde fangene, myrdet SS-vaktene dem rutinemessig på grunnlag av et dypt internalisert genocidalt tankesett. Analysen illustrerer hvordan folkemord kan utspille seg gjennom desentraliserte, uplanlagte handlinger drevet av ideologi og frykt.  

I 2025 uttalte Blatman seg om Israels handlinger under krigen i Gaza: «omfanget av ødeleggelsene, massedrapene på uskyldige sivile, særlig kvinner og barn, og ødeleggelsene av sykehus, skoler og religiøse institusjoner, gjør at vi ikke kan lukke øynene for at det er et folkemord».

## Historiografi

* *For our Freedom and Yours, The Jewish Labor Bund in Poland, 1939-1949*. Valentine Mitchell, (2003)
* *En Direct du Ghetto. La presse clandestine juive dans le ghetto de Varsovie,* Editions du Cerf (2005)
* *The Death Marches, The Final Phase of Nazi Genocide,* Harvard University Press) (2011)
* (עורך), **היסטוריה מתנגשת וקיום משותף, פרספקטיבות חדשות על המפגש היהודי-פולני**, ירושלים: מאגנס, 2014
* «Holocaust scholarship: toward a post-uniqueness era», *Journal of Genocide Research*, 17/1 (2015)

## Referanser


## Eksterne lenker
Valdopogon

***Valdopogon*** er en utdødd slekt av biller som trolig er beslektet med smellere (Elateridae). 

## Utseende
En liten, avlang, brunlig bille. Det ikke helt komplette fossilet er 3,5 millimeter langt.

## Utbredelse i tid og rom
Artene er kjent fra rav fra Isle of Wight, England, dette stammer fra Nedre Kritt, ca. 125 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere (Elateroidea) (ev. ofam. Artematopodoidea)
**** Familien Artematopodidae
***** Slekten †***Valdopogon*** Tihelka & Cai, 2023 
****** †***[[Valdopogon simpsoni]]***  Tihelka & Cai, 2023

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asiopsectra

***Asiopsectra*** er en artsfattig slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 

## Utseende
Middelsstore (5-7 millimeter), avlange, brune biller. Antennene er fjærformede og 12-leddete.

## Levevis
Disse billene er uvanlige og det er ikke så mye man vet om dem. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien **[[Brachypsectridae]]**
***** Slekten ***Asiopsectra*** Kovalev & Kirejtshuk, 2016
****** *[[Asiopsectra lutulenta]]* Kovalev & Kirejtshuk, 2016 - Iran
****** *[[Asiopsectra mirifica]]* Kovalev & Kirejtshuk, 2016 - Tadsjikistan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monte Sierpe

**Monte Sierpe** (spansk: «slangefjellet», også kjent som **Cerro Viruela**, «kopperfjellet»), er et fjell i Pisco-dalen nær San Pedro i Peru som er kjent for en serie på rundt – menneskeskapte hull.

Lokalbefolkningen aner ikke hvem som lagde hullene eller hvordan de ble brukt. Gjennom årene har det blitt spekulert i om de var graver, forsvarsposisjoner, lagringsplasser, måleredskap, seremonielle eller astronomiske funksjon. Nyere antagelser er at de var lagringsgroper bygget i Inkarikets tid (1438–1533).

## Beskrivelse
Båndet med hull strekker seg i en hovedsakelig nord-sør-orientering over ujevnt terreng. Hullrekken begynner ved kanten av en dal og går i en uregelmessig rekke opp en ås i omtrent 1,5 km. Hullene, egentlig groper med hevede kanter, er omtrent 1 meter i diameter og 50–100 cm dype. De er arrangert i tydelige grupper eller segmenter langs et bånd som varierer i bredde fra 14–21 meter, med en gjennomsnittlig bredde på omtrent 19 meter.

## Arkeologiske undersøkelser
Moderne oppmerksomhet ble rettet mot stedet i 1933, da flygeren Robert Shippee publiserte et flyfoto i National Geographic. Victor Wolfgang von Hagen undersøkte området i 1953 og i *The Royal Road of the Inca* beskriver han dem som ubrukte graver fra før inkatiden. Også undersøkelser ble utført på 1970-tallet av arkeologene Dwight Wallace og Frederic Engel.

Arkeolog John Hyslop skrev i sin bok fra 1984, *The Inka Road System*, at «sirkulære strukturer, noen ganger halvt underjordiske, som kan ha blitt brukt til lagring, finnes også på den peruanske sørkysten på stedene Quebrada de la Vaca og ved Tambo Colorado. Hundrevis av steinbelagte, sirkulære hull i rader er funnet på en lav åsrygg på nordsiden av Pisco-dalen. Selv om deres rolle ikke er fastslått, er en hypotese for undersøkelse at de ble brukt til lagring. De ligger mellom to viktige Inka-steder (Tambo Colorado og Lima la Vieja), og svært nær punktet der Inka-kystveien krysser veien til høylandet. De kan være et av imperiets større lagringssteder».

I 2015 foretok arkeologer fra UCLA et kort besøk på stedet, og brukte fotografering fra drone for å lage et detaljert kart. De spekulerer i at hullene kan ha blitt brukt til å måle produkter gitt til Inka-staten som skatt. Målingene kan ha blitt registrert på quipu og rapportert til myndighetspersoner. Arkeologene håper å gjøre ytterligere studier for å oppdage pollen som kan bekrefte denne hypotesen.

## Referanser
Schutzpass (Ungarn)

**Schutzpass** (*beskyttelsespass*) var i Ungarn under Andre verdenskrig slike pass som diplomater utstedte for å stille jøder under beskyttelse fra arrestasjoner, deportasjoner og jødeforfølgelsene i Ungarn generelt. Slike pass ble utstedt blant av blant andre Raoul Wallenberg fra Sverige, Carl Lutz, Maximilian Jaeger og Harald Feller fra Sveits, og erkebiskop Angelo Rotta, Den hellige stols pavelige nuntius og hans assistent Gennaro Verolino, kanskje den mest iherdige av dem alle.

De svenske beskyttelsespassene kom på banen kort etter den tyske okkupasjonen av Ungarn i mars 1944 ble fulgt av forfølgelsen av jøder. Da begynte den svenske legasjon på eget initiativ - med sendemannen Ivan Danielsson og legasjonssekretæren Per Anger  - å utferdige identitetsdokumenter i form av provisoriske pass og andre beskyttelsesdokumenter i begrenset utstrekning til de i Ungarn bosatte jøder med svensk tilknytning. *Utrikesdepartementet* i Stockholm aksepterte dette tiltaket.

Beskyttelsesdokumentene ble forfinet etter Raoul Wallenbergs ankomst i juli 1944 til *skyddspass* med mer utstudert utforming for å gjøre inntrykk på representanene for den tyske okkupasjonsmakten. Passene identifiserte personer som legasjonen  hevdet å ha fått tillatelse til å komme til Sverige når krigsforholdene muliggjorde dette, og som til utreisedagen sammen med sitt bosted ble beskrevet å stå under legasjonens beskyttelse Passet var utferdet på et trykket og gjenmomtenkt formgitt formular, utstyrt med fotografi og en logotype med Sveriges heraldiske symbol tre kronor, og undertegnet av den svenske ministeren Ivan Danielsson. Beskytteslsespasset, som var trykket med tysk og ungarsk tekst, var et dokument uten legal bertydning i internasjonal rett, men ble respektert av den tyske okkupasjonsmakten og senere i en periode også av de ungarske pilkorserne.

Beskyttelsespassene kan sees i sammenheng med at særlig Pavestolen skaffet boligkomplekser som i en viss utstrekning gav sikrere tilholdsted for de berørte jødene. Ifølge holocausthistorikeren Martin Gilbert tok Angelo Rotta som De Hellige Stols (Vatikanets) øverste representant i Budapest ledelsen for å opprette «en internasjonal ghetto», med flere dusin moderne boligblokker dit et stort antall jøder - etter hvert 25.000 - ble bragt for sin beskyttelse. Dette var mens pilkorsbander kjeppjaget og angrep jøder ute på gatene. I disse bygninger anbragte ikke bare Pavestolen, men også de sveitsiske, svenske, portugisiske og spanske legasjoner sine diplomatiske emblemer.  
## Referanser
Parc Monceau

**Parc Monceau** er en offentlig park som ligger i det 8. arrondissementet i Paris. Tomten tilhørte tidligere hertugen av Chartres, som ga Carmontelle i oppdrag å lage en fantastisk park med en sveitsisk hytte, nederlandske møller, pagoder, en pyramide, middelalderruiner, trær og øyer. I 1852 bygde finansmannen Péreire private, prestisjefylte herskapshus rundt parken.

Paris kommune kjøpte hagen i 1860, og den ble renovert av Jean-Charles Alphand. Espalierene ble laget av Gabriel Davioud. Parken er oversådd med statuer av forfattere og musikere. Claude Monet malte parken i 1876.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vetubrachypsectra

***Vetubrachypsectra*** er en utdødd slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 

## Utseende
Små (ca. 5 millimeter), avlange, mørkbrune biller. Antennene er sagtakkede og palpene er lange. Dekkvingene er uten punktsriper.

## Levevis
Disse billene er uvanlige og det er ikke så mye man vet om dem. 

## Utbredelse i tid og rom
Slekten er bare kjent fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra Midtre Kritt, ca. 99 millioner år før nåtid

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien **[[Brachypsectridae]]**
***** Slekten †*[[Vetubrachypsectra]]* Qu, Yin, Huang & Cai, 2020
****** †*[[Vetubrachypsectra burmitica]]* Qu & Cai, 2020
****** †*[[Vetubrachypsectra huchengi]]* Li, Kundrata & Cai, 2022

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Africogenius

***Africogenius*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små biller, matte, kroppen mer eller mindre kledt av skjell. Mens andre arter er mer blanke og uten skjell. Fargene er varierer fra gyllen gul til mørkere rødbrun. Den bakre delen av kroppen er ofte rund.

Ulikt de fleste andre tyvbiller og borebiller er antennene lange og perlekjede-formede. Brystskjoldet er mye smalere enn dekkvingene, som har tydelige skuldre. Beina virker ofte litt lange og derfor kan tyvbiller ligne på små edderkopper.

Det er ofte stor forskjell på kjønnene, hunnene er større og rundere enn hannene, og har kortere antenner.

## Levevis
Tyvbillene kan spise mange ulike matvarer, også tekstiler, men blir sjelden så tallrike at de gjør stor skade. Disse billene trives best i et fuktig miljø og treffes derfor oftere i fjøs og lagerbygninger enn i bolighus.

## Systematisk inndeling
Gruppen blir ofte plassert som en underslekt av *[[Ptinus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten ***Africogenius*** Borowski, 2000 
********* *[[Africogenius particularis]]* (Pic, 1931)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cryptopeniculus

***Cryptopeniculus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små, edderkopplignende, mørkbrunlige tyvbiller. Pronotum er nærmest sirkelrundt sett ovenfra, kledt med lange, pigglignende hår. Dekkvingene er pæreformede, glatte og blanke. Beina er lange, lårene klubbeformede.

## Levevis
Disse artene lever gjerne på tørt plantemateriale.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra det sørvestlige Afrika (Sør-Afrika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini 
******** Slekten ***Cryptopeniculus*** Philips in Philips & Forster, 2004
********* *[[Cryptopeniculus nigrosetosus]]* Philips in Philips & Forster, 2004

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Number One TV

**Number One TV** er en ungdoms-, musikk- og underholdningskanal som sender musikkvideoer av amerikansk musikk, britisk musikk, fransk musikk, skandinavisk musikk, latinamerikansk musikk og K-Pop-musikk, samt magasin- og sportsnyheter. Kanalen begynte å sende i 1992. Number One TV har blitt Tyrkias mest sette utenlandske musikk-TV-kanal.

## Referanser
Marree Man

**Marree Man** er en nyere australsk geoglyf som ble oppdaget fra luften 26. juni 1998. Den avbilder en aboriginsk mann som jakter med en bumerang eller kastepinne. Figuren er 2,7 km lang, med en omkrets på 15–28 km.

Geoglyfen finnes på et platå ved Finnis Springs, seksti kilometer vest for samfunnet Marree i det sentrale Sør-Australia.

Basert på satellittbilder vet man at den er laget mellom 27. mai og 12. juni 1998. Hvem som har laget denne kjempestore figuren er innhyllet i mystikk, ettersom ikke et eneste vitne har stått frem for å fortelle om hvem som har laget den. Man mener Marree Man ble laget ved å fjerne det øverste jordlaget med en bulldoser, styrt med GPS-teknologi, for å skape kontrast mellom den lyse undergrunnen og den mørkere overflaten.

## Ekstern lenke

* Se den i Google Maps:

## Referanser
Sucinoptinus

***Sucinoptinus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små, avlange, lysbrunlige tyvbiller.

## Levevis
Tyvbillene kan spise mange ulike matvarer, også tekstiler, men blir sjelden så tallrike at de gjør stor skade. Disse billene trives best i et fuktig miljø og treffes derfor oftere i fjøs og lagerbygninger enn i bolighus.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra rav fra Baltikum og Ukraina. Dette stammer fra eocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten †***Sucinoptinus*** Bellés & Vitali, 2007 
********* †*[[Sucinoptinus brevipennis]]* Bellés & Perkovsky, 2016 
********* †*[[Sucinoptinus bukejsi]]* Alekseev, 2012 
********* †*[[Sucinoptinus rovnoensis]]* Bellés & Perkovsky, 2016
********* †*[[Sucinoptinus sucini]]* Bellés & Vitali, 2007
********* †*[[Sucinoptinus zahradniki]]* Háva, 2022

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Oviedinus

***Oviedinus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små, nokså brede, mørke tyvbiller med tegninger av lyse skjell.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Karibia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten ***Oviedinus*** Bellés, 2012 
********* *[[Oviedinus angustithorax]]* (Bellés, 1986)
********* *[[Oviedinus dufaui]]* (Pic, 1906)
********* *[[Oviedinus espanyoli]]* (Bellés, 1997)
********* †*[[Oviedinus hispaniolensis]]* Bellés, 2012
********* *[[Oviedinus latus]]* (Pic, 1886)
********* *[[Oviedinus semiobscurus]]* (Pic, 1896)
********* *[[Oviedinus strangulatus]]* (Fall, 1905)
********* *[[Oviedinus tesellatus]]* (Gohram, 1898)

Fossil taxa

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Electrognostus

***Electrognostus*** er en utdødd slekt av tyvbiller. 

## Utseende
En liten (ca. 1,5 millimeter), avlang, brun tyvbille. Antennene er trådformede, ganske kraftige, hos typeeksemplaret er det ni bevarte ledd, men mangler trolig et eller to ytterst, den niende leddet er mye lengre enn de andre. Hodet har litt utstående fasettøyne. Pronotum er timeglassformet, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra dominikansk rav fra miocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Gnostini
******** Slekten †***Electrognostus*** Philips & Mynhardt, 2011
********* †*[[Electrognostus intermedius]]* Philips & Mynhardt, 2011

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Acre-geoglyfene

**Acre-geoglyfene** er en gruppe gamle geoglyfer som befinner seg i den brasilianske delstaten Acre. Disse utgravde jordstrukturene, kalt «jordtatoveringer» av noen urfolksgrupper i regionen, ble dokumentert på 1970-tallet da forskeren Ondemar Dias beskrev åtte av dem mens han arbeidet med arkeologisk forskning i Amazonasbekkenet. De antas å være omtrent 2500 år gammle.

I 2018 ble en av disse Acre geoglyfene, oppført av National Institute of Historic and Artistic Heritage. Geoglyfene i Acre er for tiden på den foreløpige verdensarvlisten som en kandidat for Brasil.

## Referanser
Cordielytrum

***Cordielytrum*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små, brede, edderkopplignende, matt gråbrune tyvbiller. Kroppen er nesten kuleformet. Pronotum er bredt rundet sett ovenfra. Dekkvingene er ovale, med tre lave, opphøyde lengderibber. Beina er middels lange.

## Levevis
Disse artene lever gjerne på tørt plantemateriale.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Peru.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini 
******** Slekten ***Cordielytrum*** Philips, 2020
********* *[[Cordielytrum adustum]]* Philips & Whorrall, 2021
********* *[[Cordielytrum fimbriatum]]* Whorrall & Philips, 2021
********* *[[Cordielytrum globuloides]]* Philips & Whorrall, 2021
********* *[[Cordielytrum inca]]* Whorrall & Philips, 2021
********* *[[Cordielytrum obscurum]]* Whorrall & Philips, 2021
********* *[[Cordielytrum peruvianum]]* Whorrall & Philips, 2020
********* *[[Cordielytrum pulchrum]]* Whorrall & Philips, 2020
********* *[[Cordielytrum silvae]]* Philips & Whorrall, 2021

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lilia

**Lilia** (russisk: Лилия, ukrainsk: Лілія) er et kvinnenavn som betyr «lilje». Navnet er vanlig blant annet i flere land i Øst-Europa, Latin-Amerika og Asia. En navnebærer er den ukrainske turneren Lilia Podkopayeva som vant gull i allround og frittstående under OL i 1996.

## Etymologi
Lilia er et italiensk, spansk og polsk navn som betyr «lilje».
Det er også en transkripsjon av russiske Лилия og ukrainske Лілія, som også betyr «lilje». Navnene har opprinnelse i det latinske ordet *lilium*, «lilje»

## Utbredelse
Navnet har vært dokumentert i Sverige siden 1831.

*Lilia* er i dag et vanlig navn blant annet i Mexico, Bulgaria, og Moldova.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lilia Skala (1896–1994), østerriksk skuespillerinne
* Lilia Estrin Dallin (1898–1981), russisk trotskist
* Lilia Michel (1926–2011), meksikansk skuespillerinne
* Lilia Prado (1928–2006), meksikansk skuespillerinne
* Lilia Carrillo (1930–1974), meksikansk maler
* Lilia Cuntapay (1935–2016), filippinsk skuespillerinne
* Lilia Aragón (1938–2021), meksikansk skuespillerinne
* Lilia Amarfi (1949–2010), russisk operette-skuespillerinne
* Lilia Schwarcz (født 1957), brasiliansk historiker og antropolog
* Lilia Ignatova (født 1965), bulgarsk rytmisk gymnast
* Lilia Abadjieva (født 1966), bulgarsk teaterregissør
* Lilia Izquierdo (født 1967), cubansk volleyballspiller
* Lilia Maraviglia (født 1969), bulgarsk skuespillerinne
* Lilia Bolocan (født 1972), moldovsk politiker
* Lilia Paredes (født 1973), peruansk lærer og tidligere førstedame
* Lilia Gildeeva (født 1976), russisk TV-journalist
* Lilia Vaygina-Efremova (født 1977), ukrainsk skiskytter
* Lilia Podkopayeva (født 1978), ukrainsk olympisk gymnast
* Lilia Kopylova (født 1978), russisk danser
* Lilia Luciano (født 1984), puertorikansk journalist
* Lilia Buckingham (født 2003), amerikansk skuespiller og danser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Xenocotylus

***Xenocotylus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
En liten (2,2-2,8 millimeter), bredt oval og høyt hvelvet, blanlt brun tyvbille. Antennene er uvanlig korte til tyvbille å være, såvidt lengre enn hodets bredde, 9-leddete. Hodet er bredt rundet, godt synlig ovenfra. Pronotum er ovalt, en del bredere enn hodet, fint og spredt punktert og hårete. Dekkvingene er bredt ovale med åpne rader av kraftige punktgroper.

## Levevis
Arten lever på en guanokledt øy utenfor Peru.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Peru.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini 
******** Slekten ***Xenocotylus*** Whorrall & Philips, 2020
********* *[[Xenocotylus latifrons]]* Whorrall & Philips, 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Johan Pillgram-Larsen

**Johan Pillgram-Larsen** (1944–2025) var en norsk lege og offiser i Hæren. Han var Forsvarets overlege i kirurgi fra 2000 til 2012.

Han ble utdannet lege i 1971. Han spesialiserte seg i generell kirurgi i 1981, karkirurgi i 1986 og thoraxkirurgi i 1987. Han ble ansatt ved Ullevål universitetssykehus i 1975. I 1987 ble han overlege ved thoraxkirurgisk avdeling og senere også seksjonsoverlege ved samme avdeling.

Han var Forsvarets overlege i kirurgi fra 2000 til 2012 og spilte en sentral rolle i utviklingen av norsk krigskirurgi. Hans arbeid har også vært et viktig bidrag til helseberedskapen i totalforsvaret.

Under Gulfkrigen i 1991 tjenestegjorde han som kirurg ved det norske feltsykehuset på grensen mellom Irak og Kuwait. Han tjenestegjorde senere også som kirurg og overlege i Bosnia-Hercegovina og Afghanistan. 

## Referanser
Dignoptinus

***Dignoptinus*** er en utdødd slekt av tyvbiller. 

## Utseende
En liten (3,7 millimeter), avlang, tett hårete, mørk tyvbille. Antennene er trådformede, lange og tynne, lengre enn kroppen, med 11 ledd. Hodet har utstående fasettøyne. Pronotum er hjerteformet, noe bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra baltisk rav fra eocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini
******** Slekten †***Dignoptinus*** Alekseev, Bukejs & Bellés, 2019
********* †*[[Dignoptinus regiomontanus]]* (Alekseev, 2014)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Soqotranus

***Soqotranus*** er en slekt av tyvbiller. 

## Utseende
Små (2-3 millimeter), nokså brede, mørke tyvbiller med spredte, gylne hår. Antennene er 11-leddete, nesten så lange som kroppen. Pronotum er bredt rundet, mye innsnevret ved roten. Dekkvingene er ovale.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Socotra.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten ***Soqotranus*** Bellés, 2021 
********* *[[Soqotranus niptoides]]* Bellés, 2021

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Val di Chy

**Val di Chy** er en kommune i storbyområdet Torino i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Val di Chy grenser til kommunene Castellamonte, Castelnuovo Nigra, Fiorano Canavese, Issiglio, Lessolo, Loranzè, Parella, Rueglio, Valchiusa, Vistrorio, Quagliuzzo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Montalto Pavese

**Montalto Pavese** er en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Montalto Pavese grenser til kommunene Borgo Priolo, Calvignano, Montecalvo Versiggia, Oliva Gessi, Pietra de' Giorgi, Rocca de' Giorgi, Colli Verdi, Borgoratto Mormorolo, Mornico Losana, Lirio.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Halid Bešlić

**Halid Bešlić** (1953–2025) var en bosnisk folkemusikksanger. Han opptrådte fra 1979 til sin død. Karrieren hans var en av de mest suksessrike i Jugoslavia, og fortsatte over hele Balkan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Ulf Ekstrand

**Ulf Arne Ekstrand** (født 1957) er en svensk tidligere skøyteløper som representerte idrettsklubbene Skridskoklubben Skrinnaren i Malmö til-og-med 1977/78-sesongen og Idrottsklubben Wega fra Göteborg fra-og-med 1978/79-sesongen.

Han deltok i hurtigløp på skøyter i Vinter-OL i 1980 i Lake Placid, USA på de tre lengste distansene ( m,  m og  m).

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 3 konkurranser.
:* Lake Placid 1980 på  m,  m og  m.
::* beste resultat 8.-plass på  m i Lake Placid 1980.

Allround-VM på skøyter deltatt i fem Allround-VM.
:* Heerenveen 1976, Oslo 1979, Heerenveen 1980, Oslo 1981 og i Oslo 1983.
::* beste resultat 15.-plass sammenlagt i Oslo 1981.

EM på skøyter deltatt i fire EM. 
:* Larvik 1977, Deventer 1979, Trondheim 1980 og i Deventer 1981.
::* beste resultat 8.-plass sammenlagt i Trondheim 1980.

Junior-VM på skøyter deltatt i tre VM ved tre konkurranser.
:* Madonna di Campiglio 1976 i sammenlagt, Inzell 1977 i sammenlagt, og i Montréal 1978 i sammenlagt.
::* beste resultat 9.-plass sammenlagt i Inzell 1977.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ulf Ekstrand på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Rambera

**Rambera** er et fjell med flere topper sør for Sognefjorden, mellom Viksøyri og Seljadalen i vest og Haugasetdalen/Gullsetdalen i øst. Den høyeste toppen er Ytstevarden som ligger sør i massivet, nærmere bandet mot Fresvikbreen. Denne toppen er det høyeste punktet i Vik kommune, etter at Fresvikbreen har smeltet ned til 1636 moh.

Den nest høyeste toppen er Rambertinden, som også kalles Rambervarden.

## Fotnoter



## Referanser
Una Obrenović

**Una Obrenović** (født 2003) er en serbisk håndballspiller, som spiller for den serbiske klubben  og det serbiske landslaget.

Obrenović ble tatt ut i den serbiske 21-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-EM 2024 i Sveits, Ungarn og Østerrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tommy Conlon

**Tommy Conlon** (født 21. juni 1917, død 8. januar 2000) var en amerikansk skuespiller. Han er primært kjent som barneskuespiller på 1930-tallet.

## Filmografi (utvalg)
* 1942 – *[[Urent farvann]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Promanodes

***Promanodes*** er en utdødd slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange og nokså flate, mørkbrune gnagbiller. Hodet er kort og bredt med små, rundet utstående fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er framstående men ikke spesielt store. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, på sidene rundet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene er litt utvidet bakover, med fine punktstriper og avsatte sidekanter.

## Levevis

## Utbredelse i tid og rom
Artene er kjent fra baltisk rav fra eocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten †***Promanodes*** Kolibáč, Schmied, Wappler & Kubisz, 2010
********* †*[[Promanodes alleni]]* Kolibáč, 2011 - nå overført til slekten *[[Jiricateres]]*.
********* †*[[Promanodes serafini]]* Kolibáč, Schmied, Wappler & Kubisz, 2010

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Bjørndalsnuten

**Bjørndalsnuten** er et fjell på grensen mellom Etne i Vestland og Vindafjord i Rogaland. Toppunktet på 1016 moh. befinner seg ca. 80 meter fra grensa på Etnes side. Det høyeste punktet i Vindafjord er derfor litt lavere; 1013,75 moh.

## Referanser
Berend Schabus

**Berend Schabus** (født 1957) er en østerriksk maler, grafiker, teaterregissør, entreprenør og tidligere skøyteløper.

## Liv og virke
Schabus studerte teaterregi ved Kunsthøgskolen i Graz frem til 1983, og arbeidet deretter i to år som regiassistent med mindre skuespilleroppgaver ved Schauspielhaus Graz. Fra 1989 til 1992 var han høyskoleassistent for operaklassen.

Fra 1980 begynte Schabus å publisere karikaturer, figurative og abstrakte akvareller, samt akryl- og oljemalerier. Siden 2005 har han arbeidet som frilans billedkunstner, og siden 2012 har han drevet enkeltpersonforetak med oppdrag innen kunstnerisk utsmykking av både private og kommersielt brukte veggflater og rom.

Schabus har siden 1994 vært medlem av kunstnerforeningen MAERZ, og siden 2014 har han vært medlem av den frie kunstnerinitiativet Kunsthaus, med utstillinger i Klagenfurt-området.

### Skøyteløper
Schabus var aktiv skøyteløper i skøyteklubben  og ble østerriksk mester med flere rekorder. I 1976 deltok han i Vinter-OL i Innsbruck, der han kom på 25. plass på 1 000 meter, 26. plass på 500 meter og 29. plass på 1 500 meter.

#### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 3 konkurranser.
:* Innsbruck 1976 på  m,  m og  m.
::* beste resultat 25.-plass på  m i Innsbruck 1976.

EM på skøyter deltatt i ett EM. 
:* Oslo 1978.
::* beste resultat 25.-plass sammenlagt i Oslo 1978.

Junior-VM på skøyter deltatt i fire VM ved fire konkurranser.
:* Strömsund 1975 i sammenlagt, Madonna di Campiglio 1976 i sammenlagt, Inzell 1977 i sammenlagt, og i Montréal 1978 i sammenlagt.
::* beste resultat 10.-plass sammenlagt i Inzell 1977.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Berend Schabus på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Cretamerus

***Cretamerus*** er en utdødd slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
En ganske liten (ca. 1,7 millimeter), avlang og nokså flat, mørkbrun gnagbille. Hodet er kort og bredt med små, litt rundet utstående fasettøyne. Antennene er 10-leddete med en avlang, tre leddet klubbe. Pronotum er nær dobbelt så bredt som langt, tilsmalnende forover. Dekkvingene er jevnbrede.

## Levevis

## Utbredelse i tid og rom
Arten er kjent fra rav fra Kritt (ca. 100 millioner år før nåtid) fra Charente-Maritime, Frankrike.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Decamerini
******** Slekten †***Cretamerus*** Peris, Kolibáč & Delclós, 2013
********* †*[[Cretamerus vulloi]]* Peris, Kolibáč & Delclós, 2013

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Patrick McGettigan

**Patrick McGettigan** (født i 1785 i Kilmacrenan i County Donegal i Irland i Storbritannia og Irland, død 1. mai 1861) var en irak katolsk biskop av Raphoe.
## Liv og virke
Patrick McGettigan ble utnevnt til biskop av Raphoe den 11. juli 1820. Han ble ordinert til biskop i Ballyshannon den 17. september 1820 av erkebiskop Patrick Curtis av Armagh. En rekke biskoper assistrete som medkonsekrerende: Peter McLaughlin (emeritert biskop av Raphoe); Patrick MacNicholas (av Achonry), Edward Kernan, koadjutorbiskop av Clogher, Patrick Burke, koadjutorbiskop av Elphin, og Patrick Maguire O.F.M.Rec., koadjutorbiskop av Kilmore. 

Etter 40 år som biskop døde han den 1. mai 1861 i Rathmullan, og ble gravlagt i Letterkenny.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Erkebiskop Ignazio Busca (1731-1803) *1775
* Erkebiskop John Thomas Troy, O.P. (1739-1823) *1777
* Erkebiskop Daniel Murray (1768-1852) *1809
* Erkebiskop Patrick Curtis (1747-1832) *1819
* Biskop *Patrick McGettigan* (1785-1861) *1820

## Referanser
Gerald Murnane

**Gerald Murnane** (født 1939) er en australsk forfatter.

Hans roman *Slettene* (originaltittel *The Plains*) fra 1982 ble oversatt til norsk av Jon Fosse i 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antillipeltis

***Antillipeltis*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Små til middelsstore (2,5-6,7 millimeter), avlange, noe flate, blanke, brunlige gnagbiller. Antennene er 9-leddete, tynne, omtrent så lange som hodets bredde, med en smal, tre-leddet klubbe. Oversiden er fint og spredt punktert, ikke påfallende hårete. Pronotum er noe bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede, jevnt, ikke radvis punkterte.

## Levevis
Arten er gjerne å finne i hus der den kan leve på mange ulike slags tørre matvarer.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Hispaniola og Puerto Rico, også kjent fra dominikansk rav fra miocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten ***Antillipeltis*** Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* †*[[Antillipeltis alleni]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis darlingtoni]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* †*[[Antillipeltis iviei]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis maculata]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis minuta]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis nitida]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis portoricensis]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014
********* *[[Antillipeltis pubescens]]* Lawrence, Leschen & Ślipiński, 2014

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Pierre-Célestin Nkou

**Pierre-Célestin Nkou** (født 8. november 1927 i Edéa i Fransk Kamerun; død 16. mai 1983 i Roma i Italia) var en kamerunsk katolsk biskop av Sangmélima.
## Liv og virke
### Prest
Pierre-Célestin Nkou ble presteviet for Douala bispedømme den 15. april 1956.
### Biskop av Sanglémima
Den 18. januar 1963 utnevnte pave Johannes XXIII ham til den første biskop av Sangmélima. Den apostoliske delegat for Vest- og Sentral-Afrika, titulærerkebiskop Sergio Pignedoli, ordinerte ham til biskop i Sangmélima den 2. juni samme år; menkonsekrerende var erkebiskopen av Yaoundé, Jean Zoa, og biskopen av Douala, Thomas Mongo.

Biskop Nkou deltok i den andre, tredje og fjerde sesjon i Det andre Vatikankonsil.

Biskop Jean-Baptiste Ama etterfulgte ham.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
* Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
* Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911 
* Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930 
* Kardinal Sergio Pignedoli (1910-1980) *1951
* Biskop *Pierre-Célestin Nkou* (1927-1983) *1963

## Litteratur
* Jean-Philippe Guiffo: « Son Exc. Mgr Pierre-Célestin Nkou », i *Les peuples de la Vallée du Ntem et leur spécificité par rapport aux Bulu*, Éditions de l'Essoah, 2008, s.38-40
* Jean-Paul Messina, Jaap van Slageren: *Histoire du christianisme au Cameroun, des origines à nos jours*, Éditions Karthala, oktober 2005,  ISBN 978-2-8111-3995-7 (https://books.google.com/books?id=go9Cu_DoizsC=, lest 5. juni 2016
## Referanser