open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peter Paul Prabhu

**Peter Paul Prabhu** (1931–2013) var en indisk katolsk geistlig, erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.
## Liv og virke
### Prest
Peter Paul Prabhu ble ordinert til prest for erkebispedømmet Madras-Mylapore den 20. desember 1955.

Han gikk inn i Den hellige stols diplomatiske tjeneste i 1962, og tjenestegjorde suksessivt i Etiopia, Guatemala, Haiti, Chile, Frankrike og Sudan. I 1977 tjenestegjorde han i Vatikanets pavelige kommisjon for pastoral omsorg for migranter og turisme. Ti år senere (1987) ble han utnevnt til visesekretær for samme kurieorgan.

### Pro-nuntius til Zimbabwe, titulærerkebiskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til apostolisk pro-nuntius til Zimbabwe og titulærerkebiskop av *Tituli in Numidia* den 13. november 1993. Paven ordinerte ham personlig til biskop den 6. januar i 1994; medkonsekratorer var Giovanni Battista Re, *sostituto* i Statssekretariatet, og Josip Uhač, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering.

Den 1. juli 2002 innvilget pave Johannes Paul II hans fratreden av helsemessige årsaker. Han var da 70 år gammel.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Erkebiskop *Peter Paul Prabhu* (1933-2006) *1979

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 200 meter butterfly kvinner

**200 meter butterfly for kvinner** under Sommer-OL 2024 vil finne sted i Tokyo Aquatics Centre 31. juli og 1. august 2024.

## Program
Alle klokkeslett er sentraleuropeisk tid (UTC+1)

## Resultater
### Forsøksheat
Resultater:

### Semifinaler
Svømmerne med de 8 beste tidene, uavhengig av heat, gikk videre til finalen.

### Finale
Resultater:

## Referanser
Sverre J. Herstad

**Sverre Johannes Herstad** (1905–1999) var en norsk journalist og politiker.

Han ble født i Trondheim som sønn av politibetjent Sivert Herstad (1864–1950) og Jonetta Andersson (1864–1942). I 1936 giftet han seg med Hjørdis Selboe.

Han tok artium ved Trondheim katedralskole i 1925 og sosialøkonomisk eksamen ved universitetet i 1928. Han flyttet så tilbake til hjembyen og fikk fast jobb i venstreavisen *[[Nidaros]]*. Han ble valgt til visepresident i Studentersamfundet, uten å studere i byen. I 1930 ble han ansatt i *[[Adresseavisen]]*, der han ble reportasjesjef i 1932 og redaktør i 1936. Han forble der til han gikk av med pensjon i 1975.

Herstad medvirket i motstandsarbeid og ble arrestert flere ganger under den tyske okkupasjonen av Norge. Han var fengslet i Falstad fangeleir fra mars til juni 1942, og fra oktober til desember 1942. Senere ble han arrestert i oktober 1944 og plassert i Vollan fangeleir. Etter mindre enn to uker ble han overført til Berg konsentrasjonsleir, hvor han satt til krigens slutt. Etter krigen utga han boken om Berg, med tittelen *Quislings hønsegård*, sammen med Carl Haave.

I pressen var han nasjonalt styremedlem i Norsk Presseforbund og ledet Trøndelag-avdelingen. Herstad var motor- og transportjournalist under pseudonymet «Mr. Clutch», og i Kongelig Norsk Automobilklub var han medlem av nasjonalstyret og ledet representantskapet. Han mottok hederstegnet fra både Kongelig Norsk Automobilklub, Norges Automobil-Forbund og Trygg Trafikk. Han var også formann i representantskapet til Strinden Sparebank (senere Sparebanken Midt-Norge). Han ble valgt inn i Strinda kommunestyre og formannskap, senere Trondheim bystyre og formannskap etter kommunesammenslåingen, samt Sør-Trøndelag fylkesting, som representant for Høyre. Han ble dekorert med Kongens fortjenstmedalje i gull.

Han bodde på Singsaker. Han døde i august 1999, 94 år gammel.

## Referanser
Henry Hoff

**Henry Olaf Hoff** (1912–2011) var en norsk sveiser, fagforeningsleder og politiker for Kommunistpartiet og Arbeiderpartiet.

## Tidlig liv og karriere
Han ble født i Aker. Etter å ha fullført yrkesskole i mekanikk i 1936, var han lærling ved Norsk Gjærde- og Metalldukfabrikk fra 1937 til 1941. Mens han arbeidet der, tok han også tilleggsutdanning på kveldstid. Da han fullførte utdannelsen som plateverker og sveiser i 1941, ble han ansatt ved Rodeløkken Maskinverksted. Under andre verdenskrig var han også aktiv i motstandsbevegelsen, noe som ga ham Deltagermedaljen 1940–1945. I 1947 gikk han på en kommunistisk kveldsskole.

## Politisk karriere og fagforeningsarbeid
I politikken startet han som leder av llokallaget til Ungkommunistene på Høybråten i 1947. I 1948 avanserte han til regional leder i Oslo og Akershus, og han var også sentralstyremedlem i organisasjonen til 1953, og overlevde den interne renselsen av Peder Furubotn og hans støttespillere i 1949. Fra 1949 til 1951 var han også landssekretær for Ungkommunistene.

Han ble valgt inn i Oslo bystyre i 1951 og gjenvalgt i 1955. Han fungerte som vararepresentant til Stortinget fra Oslo i perioden 1954–1957, og måtte møte i Stortinget nesten halvparten av tiden. Totalt møtte han i 2 år og 193 dager av parlamentarisk sesjon. Fra 1954 til 1965 var han også sekretær for Kommunistpartiet, og ble valgt til en ny periode som vara i Oslo bystyre fra 1963 til 1967.

Hoff ble ansatt som sveiser ved Nylands Verksted i 1951 og jobbet der til 1971, med unntak av sin periode som partisekretær i Kommunistpartiet. Fra 1952 til 1954 var han lokal fagforeningsleder ved Nyland, og medlem av representantskapet i Oslo faglige samorganisasjon fra 1953 til 1965. Fra 1968 til 1970 ledet han fagforeningen igjen, og fikk også en plass i bedriftens bedriftsforsamling.

Han forlot til slutt jobben som arbeider for å bli en heltids fagforeningsleder. Han ble valgt til dette i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund i 1971, og fra 1980 til 1981 var han nestleder i forbundet. Han kunngjorde også en politisk endring, da han i 1986 ble valgt inn i representantskapet i Oslo Arbeiderparti. Han var en av deres hovedkontakter i metallindustrien, og var medlem av programkomiteen deres før kommunevalget i 1991. Han bodde nær Valle-Hovin, hvor han også involverte seg når et partiprogram skulle legges frem for bydelsvalget i 1995.

Hoff var også forskningskonsulent, som medlem av faglige underutvalg i NTNF og Norsk Produktivitetsinstitutt fra 1978 til 1983 og Fafo-fondet fra 1982 til 1985. Han var en produktiv skribent om arbeidstakerrettigheter og faglige spørsmål. Han døde i juni 2011.

## Referanser
Sverre Holm (sosiolog)

**Sverre Holm** (1910–1996) var en norsk bibliotekar, romanforfatter, motstandsmann og sosiolog. Han ble født i Harstad.

Holm publiserte romanen *Stor konsert* i 1938. I 1940 hjalp han til med å evakuere de norske gullreservene etter det tyske angrepet på Norge. Senere sluttet han seg til motstandsbevegelsen og ble fengslet i Møllergata 19 i Oslo fra desember 1944 til mai 1945. Han ble utnevnt til professor ved Universitetet i Oslo fra 1949, den første professoren i sosiologi i Norge, og hadde denne stillingen til han pensjonerte seg i 1980.

## Referanser
Johannes Holt

**Johannes Holt** (1917–2011) var en norsk motstandsmann, ingeniør og fjellklatrer.

Han vokste opp i Andebu og tok sin utdannelse i bygningsingeniørfag ved Norges tekniske høgskole. Han jobbet med broer i Statens vegvesen og deltok også i felttoget i Norge i 1940. Fra 1941 til 1945 var han medlem av motstandsorganisasjonen XU, hvor han smuglet brodesign for å bli mikrofilmet og kopiert.  Medhjelpere i dette arbeidet inkluderte broingeniørkollega Arne Selberg. Samtidig var Holt en forbindelse til Reichskommissariat Norwegen og Organisation Todt, de styrkene som XU kjempet mot, "på grunn av hans beherskelse av det tyske språket".

Etter å ha forlatt Statens vegvesen i 1949, arbeidet han i Berntsen og Boe fra 1949 til 1951, Nordisk Aluminiumindustri fra 1951 til 1953, og Berntsen og Boe igjen fra 1953 til 1957. Han tilbrakte mesteparten av sin karriere som administrerende direktør i sitt eget byggkonsulentfirma Johs Holt AS, fra 1957 til 1981. Viktige prosjekter inkluderer Stavanger bybru, den første større skråkabelbroen i Norge, samt de enda større skråkabelbroene Skarnsund bru og Uddevallabron. Han arbeidet også med fundamentene for monumentet Sverd i fjell.

Holt var medlem av fjellklatrerselskapet Norsk Tindeklub. Etter å ha begynt med fjellklatring i femtiårene, besteg Holt fjell som Store Skagastølstind i en alder av 86 år og Stetind i en alder av 87 år. Han bodde på Nadderud til han døde i januar 2011.

## Referanser
Egil Meidell Hopp

**Egil Meidell Hopp** (1898–1972) var en norsk journalist og etterretningsagent.

Han ble født i Bergen som sønn av Kristian Hopp og Anna Christine Meidell. Han var bror til Einar Meidell Hopp. Han fullførte sin videregående utdannelse ved Bergen Katedralskole i 1916, studerte ett år ved Krigsskolen, og begynte senere jusstudier. Han ble uteksaminert som cand.jur. i 1923. Han arbeidet som advokat fram til 1928, da han startet sin karriere som journalist. Han jobbet som journalist for avisene Morgenbladet og Aftenposten, og for Norsk Telegrambyrå. Under den tyske okkupasjonen av Norge var han en hemmelig etterretningsagent, aktiv fra 1940 til mars 1945, med dekknavnet "Truls".

## Referanser
Oscar Ihlebæk

**Oscar Ihlebæk** (1900–1945) var en norsk avisredaktør og motstandsmann.

## Historie
Ihlebæk ble født i Drammen, med en mor fra Skoger og en far fra Rakkestad. I 1926 giftet han seg med Fredrikke Wium fra Drammen, og de fikk to barn. På den tiden bodde han i Asker hvor han ledet den lokale avdelingen av Sosialistisk Ungdomsforbund.

Han hadde videregående utdannelse. Han var journalist i hjembyens avis *[[Fremtiden]]*, deretter hovedorganet til Det sosialdemokratiske arbeiderparti, Den nye Social-Demokraten, før han ble underredaktør i Bergens Arbeiderblad i 1927. Han ble forfremmet til sjefredaktør i 1939. Han var styremedlem i Norsk Presseforbund fra 1936, og fra 1939 var han varamedlem i styret for Den Nationale Scene.

Under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland ble han avsatt av de nazistiske myndighetene i november 1940. Han ble med i den norske motstandsbevegelsen, men ble fanget. Han ble fengslet i Espeland fangeleir fra 29. januar 1943, deretter Grini fangeleir fra 11. mai 1943. Om vinteren ble han sendt til Tyskland. Han ble holdt i Sachsenhausen konsentrasjonsleir fra 15. desember 1943, deretter Gross-Rosen konsentrasjonsleir fra 26. desember 1944. Han ble senere flyttet til Bergen-Belsen, hvor han døde.

## Referanser
Arne Jostein Ingebrethsen

**Arne Jostein Ingebrethsen** (1903–1945) var en norsk avisredaktør som ble drept under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland.

Hans far, Ingolf Ingebrethsen, var en mangeårig redaktør av avisen Flekkefjordsposten. Etter den tyske invasjonen av Norge viste avisen en lite samarbeidsvillig holdning overfor myndighetene. For en artikkel trykket 1. august 1940 ble Arne Jostein Ingebrethsen arrestert og fengslet i Møllergata 19 fra 12. august til 14. oktober 1940.

Hans far trakk seg tilbake som redaktør, og Ingebrethsen fungerte som redaktør fra 1941 til 1943. Han ble arrestert igjen i 1943, og satt fengslet i Møllergata 19 fra 14. juli til 6. august, og deretter i Grini fangeleir til 13. november. Han ble deretter sendt til konsentrasjonsleirer på det europeiske kontinentet. Han tilbrakte tid i Natzweiler-Struthof, Mauthausen og Melk, og døde der i januar 1945. To av hans brødre etterfulgte ham som redaktør.

En av hans søstre var gift med Andreas Holmsen i en periode.

## Referanser
Redento Maria Gauci

**Redento Maria Gauci** O.Carm. (1920–1978) var en maltesisk karmelittbiskop som ble prelat av Chuquibamba i Peru.

## Liv og virke
### Prest
Redento Maria Gauci ble i 1943 ble han ordinert til prest i karmelittordenen av hjelpebiskop Emanuele Galea i erkebispedømmet Malta. Gauci var en av grunnleggerne av kommuniteten  i Fgura på  Malta hvor de etablerte en kirke dedikert til *Vår Frue av Karmelfjellet* og som senere ble et sogn i 1965. 

I 1949 dro fader Gauci til Peru sammen med en annen karmelittprest. De ble de første maltesiske karmelittmisjonærene i Latin-Amerika. Ikke lenge etter kom delk flere maltesiske karmelittprester dit.

### Prelat av prelaturet Chuquibamba
Den 5. juni 1962 ble han utnevnt til den første prelat til prelaturet Chuquibamba i Peru. 

Gauci deltok på alle fire sesjonene i Det andre Vatikankonsil. 
### Biskop-prelat av prelaturet Chuquibamba
Den 30. april 1967 fikk han biskops rang (titulærsetet *Ida in Mauretania*) da han ble bispeviet av erkebiskop Mikiel Gonzi av Malta. Medkonsekrerende var biskop Donal Raymond Lamont O. Carm. av Umtali i Rhodesia, og hjelpebiskop Emanuele Galea.  

Han trakk seg som prelat av Chuquibamba i 1977 på grunn av dårlig helse, og reiste tilbake til Malta og døde et år senere på * Blue Sisters Hospital* i Sliema den 10. februar 1978 i en alder av 57 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Biskop Mauro Caruana, O.S.B. (1867-1943) *1915
* Erkebiskop Mikiel Gonzi (1885-1984) *1924 
* Erkebiskop *Redento Maria Gauci* (1920-1978) *1967

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 200 meter butterfly menn

**200 meter butterfly for menn** under Sommer-OL 2024 vil finne sted i Olympic Aquatics Centre, Paris La Défense Arena 30. og 31. juli 2024.

## Program
Alle klokkeslett er sentraleuropeisk tid (UTC+1)

## Resultater
### Forsøksheat
Svømmerne med de 16 beste tidene, uavhengig av heat, gikk videre til semifinalene.

### Semifinaler
Svømmerne med de 8 beste tidene, uavhengig av heat, gikk videre til finalen.

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser
Magnus Jensen (historiker)

**Magnus Jensen** (1902–1990) var en norsk historiker og pedagog. Han ble født i Arendal. Under den tyske okkupasjonen av Norge var han medlem av den hemmelige ledelsen av lærernes sivile motstand fra 1942. Fra 1943 representerte han lærerne i Koordinasjonskomiteen for den norske motstandsbevegelsen, og var senere medlem av Kretsen og Hjemmefrontens Ledelse. (Koordinasjonskomiteen var den største og mest aktive motstandsgruppen i Norge blant sivile, ifølge Olav Njølstad.)

Jensen var rektor ved Aars og Voss skole i Oslo fra 1953 til 1969. Blant hans bøker er *Norgeshistorie fra 1660 til våre dager* (første utgave fra 1938) og *Nordens historie for gymnasiet* fra 1940.

## Referanser
Eugen Johannessen

**Eugen Monrad Johannessen** (1892–1975) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Han hadde en lang karriere i bystyret i Oslo, men er best kjent for sitt arbeid i partiorganisasjonen. Johannessen var også en kjent fagforeningsmann og motstandsmann under andre verdenskrig.

## Karriere
Johannessen ble født og vokste opp i Sakrisbråten i Maridalen. Han begynte å arbeide som manuell arbeider i ung alder, ble medlem av sin første fagforening da han var 16 år, og begynte i 1912 å arbeide for Statens Vegvesen i Kristiania. Han avanserte gradvis til inspektør. Han ledet sin lokale fagforening og var også styremedlem i Norsk Kommuneforbund.

Fra 1920 til 1922 var han medlem av bystyret, men trakk seg tilbake for å arbeide med partiorganisasjonen. Han var varamedlem av sentralstyret fra 1925 til 1927 og medlem av sentralstyret fra 1927 til 1949. Johannessen ledet Arbeiderpartiet i Oslo fra 1934 til 1940, men da andre verdenskrig nådde Norge og partiet ble forbudt under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland, overtok Johannessen som leder av den illegale partikomitéen etter at Einar Gerhardsen ble arrestert i 1941. Han var også medlem av Hjemmefrontens Ledelse.

Etter krigen, i 1945, ble Johannessen nestleder i Arbeiderpartiet. Han trakk seg fra denne posisjonen høsten 1945, men ledet valgkomiteen under Arbeiderpartiets landsmøter i 1945 og 1949. Johannessen var en støtte for NATO. Han var medlem av Oslo bystyre frem til 1967. I 1967 ble han tildelt St. Hallvard-medaljen.

## Referanser
Trygve Jacobsen

**Trygve Jacobsen** (1876–1964) var en norsk forretningsmann.

Han ble født i Kristiania som sønn av grossist Severin Jacobsen (1840–1920) og datteren til en landeier, Anna Biermann (1845–1920). I 1901 giftet han seg med Haldis Torgersen (1878–1936).

Etter å ha fullført Kristiania Handelsgymnas i 1894, fikk han handelsopplæring i England og Tyskland. Han begynte deretter sin forretningskarriere i familiens selskap, Severin Jacobsen. Han overtok som eier av selskapet i 1920, etter farens død. I 1943 brakte Trygve Jacobsen sine sønner, Trygve, Jr. og Severin, Jr., inn som medeier.

Jacobsen var styremedlem i ''Oslo Handelsstands Forening'' fra 1913 til 1915. På 1930-tallet var han leder for *Manufakturgrossistenes Landsforening* fra 1931 til 1933 og fungerte som generalkonsul for Tsjekkoslovakia fra 1932 til 1934. Han ble dekorert som ridder av den hvite løves orden i 1934.

Han var medlem av tilsynsrådet for Forsikringsselskapet Norden, Morgenposten, og Holmenkolbanen (til 1955). Han var også medlem av kontrollkomiteen for Grand Hotel. Innen kunst var han medlem av tilsynsrådet for Filharmonisk Selskap og varamedlem av tilsynsrådet for Nationaltheatret. Jacobsen var også kunstsamler; hans samlinger ble delvis ødelagt i en brann i 1955. Han var også en a cappella-sanger og frimurer. Han døde i januar 1964 og ble gravlagt i Ris.

## Referanser
Alv Johnsen

**Alv Marius Johnsen** (1919–1986) var en norsk motstandsmann, lege og militær leder.

## Tidlig liv
Johnsen ble født i Lier, Norge, som sønn av Alv I. Johnsen (1885–1943) og Else Marie Johnsen (1890–1969). Han fullførte sin examen artium i 1938.

## Karriere

### Militærtjeneste
Da andre verdenskrig nådde Norge i 1940, deltok Johnsen i slaget ved Bagn. Etter Norges nederlag bidro han til å etablere en illegal avis. Høsten 1941 måtte han flykte til England via Sverige, Russland, India og Canada. Han ble medlem av Norwegian Independent Company 1, og tjenestegjorde på en motortorpedobåt fra mai til desember 1944, før han ble sluppet ned i Norge med fallskjerm tidlig i 1945. Han var instruktør for Milorg frem til krigens slutt.

Han møtte sin framtidige ektefelle i Storbritannia i 1944, Birgit "Tullen" Lützow-Holm, som arbeidet som sekretær ved etterretningskontoret FO II i London under krigen. Hun ble dekorert med Forsvarmedaljen 1940–1945. Paret fikk tre barn. Birgit var datter av flypioner og kommandør Finn Lützow-Holm, og barnebarn av Ole Arntzen Lützow-Holm.

### Medisin
I 1950 fullførte Alv Johnsen sin cand.med.-grad, og ble spesialist i revmatologi fra 1963. Han arbeidet ved Lillehammer sykehus, Ullevål sykehus og Diakonhjemmet sykehus fra 1954 til 1958, før han begynte ved Reumatismesykehuset fra 1958 til 1963.

Han begynte å jobbe som lege for den norske hæren i 1953, og ble assisterende overlege ved Hærens overkommando i 1957. Han hadde graden kaptein, avanserte til oberstløytnant i 1958 og generalmajor i 1972. Han tjenestegjorde som sanitetsleder for FN-operasjonen i Gaza (1958) og FN-operasjonen i Kongo (1960). Fra 1972 til 1979 var han leder for Forsvarets sanitet. Han var også medlem av katastroferådet Norsk Katastroferåd.

Johnsen døde i januar 1986 og ble gravlagt på Vestre gravlund.

### Utmerkelser
Johnsen ble tildelt flere utmerkelser, inkludert Krigsmedaljen, Deltagermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Defence Medal, 1939–1945 Star og France and Germany Star. Han ble også dekorert som Kommandør av St. Olavs Orden. Kvalifisert til å motta Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner som også utdeles post mortem.

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 4 × 200 meter fri stafett menn

**4 × 200 meter fri stafett for menn** under sommer-OL 2024 fant sted i Piscine olympique de Saint-Denis 30. juli 2024.

## Resultater
### Forsøksheat
De åtte raskeste stafettlagene gikk, uavhengig av heat, til finalen.

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser
Peter Turang

**Peter Turang** (1947–2025) var en indonesisk geistlig og emeritert katolsk erkebiskop av Kupang.

## Liv og virke
### Prest
Peter Turang ble presteviet den 18. desember 1974 av biskop Theodorus Hubertus Moors M.S.C. av Manado.
### Koadjutorerkebiskop av Kupang
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til koadjutorerkebiskop av Kupang den 21. april 1997. Erkebiskopen av Jakarta og militærbiskopen av Indonesia, kardinal Julius Riyadi Darmaatmadja S.J., ordinerte ham til biskop den 27. juli samme år; medkonsekratorer var Gregorius Manteiro S.V.D., erkebiskop av Kupang, og erkebiskop Pietro Sambi, apostolisk pro-nuntius til Indonesia.

### Erkebiskop av Kupang
Med Gregorius Manteiro S.V.D.s død, etterfulgte han ham som erkebiskop av Kupang den 10. oktober 1997.

Erkebiskop Turang uløste en del kontrovers blant det indonesiske katolikker da han irettesatte en prest ved navn Romo Yohanes Subani. Subani som er pedagog og instruktør ved *St. Michael High Seminary* i Kupang, kysset ikke biskopens ring den 10. januar 2013 etter en felles julefeiring i Kupang katedralkirke, noe som fikk Turang til å formane Subani offentlig foran menigheten. Både Turang og i mindre grad Subani ble kritisert for deres oppførsel. Turang forsvarte først sin oppførsel,  men kom senere med en unnskyldning.

Pave Frans innvilget hans aldersrelaterte avskjed den 9. mars 2024.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Kardinal Raffaele Scapinelli di Leguigno (1858-1933) *1912
* Kardinal Friedrich Gustav Piffl  (1864-1932) *1913
* Biskop Michael Memelauer (1874-1961) *1927
* Kardinal Franz König (1905-2004) *1952
* Erkebiskop Ottavio De Liva (1911-1965) *1962
* Kardinal Justinus Darmojuwono (1914-1994) *1964
* Kardinal Julius Darmaatmadja (1934- ) *1983 
* Erkebiskop *Peter Turang* (1947-) *1997

## Referanser
10th Light Horse Regiment

**10th Light Horse Regiment** er et regiment i Australian Army, etablert 10. oktober 1914 under første verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pan Zhanle

**Pan Zhanle** (kinesisk: 潘展乐; født 2004) er en kinesisk svømmer.

16. februar 2024 vant han 100 meter fri ved verdensmesterskapet i 2024 i Doha, Qatar. Noen dager før ble han verdensrekordholder på 100 meter fri med tiden 46,80. Han har vært asiatisk rekordholder i 100 meter fri siden mai 2023. 

Han konkurrerte i 100 meter fristil ved verdensmesterskapet i FINA SC i 2022 i Melbourne og brøt den asiatiske rekorden med en tiden 45,77. og endte som nummer seks.

I 2023 beskrev SwimSwam magasinet Pan som den første svømmeren i historien som hadde alle tre prestasjonene med å nå under 22 sekunder i 50 m fristil, en tid på under 47 sekunder i 100 m fristil, og også nå en tid på under 1.45 på 200 m fri.

Under OL i Paris 2024 tok han verdensrekord på 100 meter fri med tiden 46,40. Han representerte også landet sitt på 4 × 100 meter medley stafett blandet, der laget vant sølvmedalje.

## Referanser
Tennis under Sommer-OL 2024 – Singel kvinner

**Tennis under Sommer-OL 2024 – Singel kvinner** ble arrangert på Stade Roland Garros fra 27. juli til 3. august 2024.

## Resultater
### Finaler

### Øvre tablå
#### Seksjon 1

#### Seksjon 2

### Nedre tablå
#### Seksjon 3

#### Seksjon 4

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Trekning
*Deltakerliste
Tennis under Sommer-OL 2024 – Mixed double

**Tennis under Sommer-OL 2024 – Miksdobbel** ble arrangert på Stade Roland Garros fra 29. juli til 2. august 2024.

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Trekning
* Deltakerliste
Light novel

En ***light novel*** (, romanisert: *raito noberu*; fra engelsk, «lettroman») er en type populærlitteratur i Japan, ofte klassifisert som ungdomslitteratur for tenåringer og unge voksne. Definisjonen er svært vag og vidtfavnende.

«Raito noberu» forkortes  eller, på engelsk, ***LN***.

En light novel er gjennomsnittlig cirka 50&nbsp;000 ord og publiseres i formatet *[[bunkobon]]* (A6, ). Forlagene stiller tette tidsplaner til disse bøkene, der nye utgivelser i en serie kommer hver 3–9 måned.

Light novel-utgivelser illustreres ofte i mangastil og adapteres ofte til manga- og animeserier. Selv om de flere light novel-utgivelser kun utgis som bøker, er det noen som først publiseres som månedlige føljetonger i antologitidsskrift før de samles i et bokformat – lignende utgivelse av mangaer.

## Utenfor Japan

### Taiwan og Hong Kong
Kawodaga Groups lokale underselskap, Kadokawa Taiwan, oversatte og solgte kinesiske utgaver av sine egne light novel-utgivelser i Taiwan og Hongkong, etter det ble etablert i 1999 av Kadokawa Japan. Chingwin og Shueisha signerte i 2007 en eksklusiv kontrakt for å utgi Super Dash Bunko og Cobalt Bunko under navnet «Elite Novels». Senere signerte GA Bunko og HJ Bunko, som sakte ble mer populært i Japan, også eksklusive kontrakter med lokale utgivere. Med tiden ble de opprinnelig eksklusive kontraktene åpnet for andre utgivere.

### Fastlands-Kina
Oversatte utgaver av Kadokawa-verkene utgis av Kadokawas kinesiske underselskap, Guangzhou Tenmon Kadokawa Doman Co. Ltd. I tillegg til japanske light novel-verker, forekommer også verker fra kinesiske og taiwanske forfattere.

### Sør-Korea
I Sør-Korea er Daewon C.I., Haksan Publishing og Seoul Cultural Publisers, Inc kjente for å oversette mange populære, japanske titler, som da er tilgjengelige i større bokhandlere. 

### USA og Europa
I USA er det hundrevis av forskjellige light novel-utgivelser som er oversatt til engelsk, der de største utgiverne er Yen Press og Seven Seas Entertainment. Suksessen til anime adaptert fra light novel-utgivelser, som ''Sword Art Online'', og den økende populariteten til ''isekai''-sjangeren har gjort light novel-utgivelser en større del av hovedstrømningen. Videre har bokhandlere på nett, spesielt Amazon Kindle, en tendens til å overdrevent anbefale light novel-titler etter en kunde har kjøp en, som sammen med tilgjengeligheten til e-bøker kontra fysiske bøker har ført til økt salg.

I Europa oversetter og utgir Tokyopop hovedsakelig verker fra Kadokawa Group og Cobalt Bunko i Tyskland, hvis utgis av Carlsen Verlag, et tysk underselskap av danske Forlaget Carlsen.

## Se også

* Roman
* Visuell roman
* Ungdomslitteratur

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker

*
The Flying Fifty-Five

***The Flying Fifty-Five*** er en britisk stumfilm fra 1924 regissert av A. E. Coleby.

## Skuespillere
* Lionelle Howard som Reggie Cambrey  
* Stephanie Stephens som Stella Barrington 
* Brian B. Lemon som Fountwell  
* Frank Perfitt som Joanh Urquhart  
* Lionel d'Aragon som Jacques Gregory  
* Bert Darley som Claude Barrington  
* Adeline Hayden Coffin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Folly of Vanity

***The Folly of Vanity*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Maurice Elvey og Henry Otto.

## Skuespillere
*Billie Dove som Alice
*Jack Mulhall som Robert
*Betty Blythe som Mrs. Ridgeway
*John St. Polis som Ridgeway
*Fred Becker
*Otto Matiesen
*Byron Munson
*Edna Mae Cooper

## Referanser


## Eksterne lenker
*
A Fool’s Awakening

***A Fool's Awakening*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Harold M. Shaw.

## Skuespillere
* Mary Alden som Myra
* Lionel Belmore som Herbert Lorington 
* Enid Bennett som Olivia Gale
* Edward Connelly som Blandon
* Mark Fenton som Wainwright
* Harrison Ford som John Briggs
* Alec B. Francis som Maj. Oliphant
* Pauline French som Lady Ordwynne
* D.R.O. Hatswell som Bobby Walton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Golf under Sommer-OL 2024 – Kvinner

**Golf under Sommer-OL 2024  – Kvinner** ble arrangert fra 7. til 10. august 2024 på Le Golf National i Paris.

## Program

## Deltakende nasjoner
Totalt 33 nasjonale olympiske komiteer deltar i turneringen.

## Resultater
### Første runde

### Andre runde

### Tredje runde

### Fjerde runde

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 400 meter individuell medley menn

**400 meter individuell medley for menn** under Sommer-OL 2024 fant sted i Olympic Aquatics Centre, Paris La Défense Arena 28. juli 2024.

## Resultater
### Forsøksheat
Resultatene var som følger:

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser
Tiago Miguel Ryan

**Tiago Miguel Ryan** O.F.M. (opprinnelig *James Michael Ryan*; 1912–2002) var en amerikansk ordensgeistlig og katolsk biskop av Santarém i Brasil.
## Liv og virke
### Prest
James Michael Ryan sluttet seg til fransiskanerordenen og ble ordinert til prest den 24. juni 1938.
### Biskop, prelat av Santarém
Pave Pius XII utnevnte ham til prelat av Santarém og titulærbiskop av *Margum* den 31. januar 1958. Pro-prefekten for Congregatio de Propaganda Fide, ksrdinal Samuel Alphonse Stritch, ordinerte ham til biskop den 9. april samme år; medkonsekratorer var Alberto Gaudêncio Ramos, erkebiskop av Belém do Pará, og Henry Ambrose Pinger O.F.M., (utvist) biskop av Zhoucun i Kina.

Han deltok i alle sesjoner i Det andre Vatikankonsil.

### Biskop av Santarém
Den 4. desember 1979 opphøyde pave Johannes Paul II det territorielle prelaturet til et bispesete og utnevnte ham til den første biskopen av Santarém. 

Han trakk seg fra sin stilling den 27. november 1985.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
* Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
* Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
* Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
* Biskop Benedict Joseph Flaget, P.S.S. (1763-1850) *1810
* Erkebiskop Francis Patrick Kenrick (1797-1863) *1830
* Erkebiskop William Henry Elder (1819-1904) *1857
* Erkebiskop Henry Moeller (1849-1925) *1900
* Kardinal Samuel Alphonse Stritch (1887-1958) *1921
* Biskop *Tiago Miguel Ryan* O.F.M. (1900-1981) *1947

## Referanser
Shaki Khan-palasset

**Sheki Khans palass** (aserbajdsjansk: **Şəki xanlarının sarayı**) er et tidligere palasskompleks i byen Şəki i Aserbajdsjan. Det ble bygget som sommerresidens for Sheki-khanene på slutten av 1700-tallet. Palasset er kjent for sin arkitektoniske skjønnhet, med fargerike veggmalerier, intrikate glassmosaikker (*shebeke*) og vakre hager.

## Historie
Palasset ble bygget i 1797 av Muhammed Husayn Khan Mushtaq, en av de siste Sheki-khanene. Det fungerte som sommerresidens for khanene, som styrte Şəki-khanatet som vasaller under Zand-dynastiet og senere Qajar-dynastiet i Persia. Etter at Şəki-khanatet ble annektert av Russland i 1813, ble palasset brukt til ulike formål, blant annet som administrativ bygning og museum.

## Arkitektur
Palassets arkitektur er et unikt eksempel på en blanding av tradisjonelle aserbajdsjanske og persiske stiler. Det to-etasjes bygget har en rektangulær planløsning, med en sentral hall som er omgitt av mindre rom. Fasaden er dekorert med fargerike veggmalerier som skildrer scener fra persisk og aserbajdsjansk litteratur, som *Khosrow og Shirin*, samt jaktscener og kampscener. Interiøret er like overdådig, med intrikate glassmosaikker (*shebeke*), utskårne tretak og veggmalerier som viser blomstermotiver, geometriske mønstre og dyremotiver. Palasset er omgitt av en vakker hage med fontener, bassenger og paviljonger.

## Høydepunkter

* **Divanhane:** Den store mottakshallen med imponerende veggmalerier og shebeke-vinduer.
* **Øvre etasje:** Inneholder de private gemakker til khanen og hans familie, med utsøkte detaljer.
* **Shebeke-vinduer:** De fargerike glassmosaikkene som slipper inn lys og skaper et magisk spill av farger.
* **Hagen**: En oase av ro med fontener, bassenger og skyggefulle trær.

## Verdensarv

I 2019 ble Sheki Khans palass og det historiske sentrum av Şəki innskrevet på UNESCOs verdensarvliste. Det er anerkjent som et enestående eksempel på palassarkitektur fra sen islamsk tid i Kaukasus-regionen.

## Turisme
Sheki Khans palass er en av Aserbajdsjans mest populære turistattraksjoner. Besøkende kan utforske palassets rom og hager, beundre de vakre veggmaleriene og lære om Sheki-khanatets historie.

## Referanser
Sheki statlige dramateater

**Sheki statlige dramateater** (aserbajdsjansk: **Şəki Dövlət Dram Teatrı**) er et statlig teater i Şəki, Aserbajdsjan. Det er et av de eldste teatrene i Aserbajdsjan og har spilt en viktig rolle i utviklingen av aserbajdsjansk teaterkunst.

## Historie

Teateret ble grunnlagt i 1884 som en klubb for amatørteaterforestillinger. I 1920 ble det et statlig teater og fikk navnet *Sheki statlige dramateater*. Teateret har siden den gang oppført et bredt spekter av forestillinger, inkludert dramaer, komedier, musikaler og klassiske stykker.

I løpet av sin historie har teatret vært ledet av en rekke fremtredende aserbajdsjanske regissører og skuespillere. Teaterets repertoar har også inkludert verk av kjente aserbajdsjanske dramatikere som Jafar Jabbarly, Mirza Fatali Akhundov og Huseyn Javid.

## Bygning

Teaterbygningen er et historisk landemerke i Şəki. Den ble bygget i 1884 og har siden blitt renovert flere ganger. Bygningen har en klassisk stil med en stor scene og en romslig sal.

## Repertoar

Sheki statlige dramateater har et variert repertoar som inkluderer både klassiske og moderne stykker. Teateret oppfører også jevnlig forestillinger for barn og unge.

## Referanser
Sverre Kjeldstadli

**Sverre Arnljot Breste Kjeldstadli** (1916–1961) var en norsk historiker.

Under andre verdenskrig var han kurer for Milorg. Hans doktoravhandling fra 1959, *Hjemmestyrkene. Hovedtrekk av den militære motstanden under okkupasjonen*, har vært en inspirasjon for senere verk av andre historikere .

Han var sønn av fagforeningsmannen Lars Kjeldstadli (1870–1934) og hans kone Beate (født Lotsberg; 1880–1965). Han var svigersønn av Daniel Grini, og sammen med Ellen Helvig Grini (1918–2001) fikk han sønnen, historikeren Knut Kjeldstadli.

Sverre Kjeldstadli døde 28. mars 1961 og ble gravlagt i bydelen Ullern i Oslo .

## Referanser
Farid Gayibov

**Farid Fazil oghlu Gayibov** (født 1979) er en aserbajdsjansk politiker. Han er minister for ungdom og idrett, og visepresident for den aserbajdsjanske olympiske komite.

Gayibov er president i Union européenne de gymnastique og sitter med det i styret for Fédération internationale de gymnastique, og nestleder for UNESCOs internasjonale konvensjon mot doping i idretten. Han har tidligere vært leder for UNESCO Intergovernmental Committee for Physical Education and Sport.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ismail al-Ghoul

**Ismail Maher Khamis Al-Ghoul** (1997–2024) var en palestinsk journalist og en arabisk korrespondent for Al Jazeera på Gazastripen. 

Den 31. juli 2024 ble Al-Ghoul og Al Jazeera-kameramannen Rami Al Refee drept av et israelsk luftangrep mens de dekket drapet på Hamas-lederen Ismail Haniyeh fra den nordlige Gaza-stripen. 

Israels forsvar opplyste at angrepet var direkte tilsiktet å ramme al-Ghoul, som de beskrev som medlem av Hamas' militære gren og tilknyttet Nukhba, og hadde deltatt i 7. oktober-angrepet, og at han trente opp terrorister i å filme og publisere opptak av angrep på israelske soldater.

## Liv og virke
Ismail al-Ghoul fikk bachelorgrad i journalistikk fra Det islamske universitet i Gaza og begynte sitt arbeid innen skriftlig journalistikk som korrespondent for palestinske aviser.

Senere gikk han over til fjernsyn, og arbeidet med flere medieselskaper i Gaza.

Den 18. mars 2024 ble Ismail al-Ghoul, sammen med mange andre sivile, arrestert av israelske styrker. Dette skjedde etter at Israels militære styrker beleiret Al-Shifa-sykehuset i Gaza. Før arrestasjonen ble al-Ghoul ifølge vitner slått av soldatene og deretter ført til et hemmelig sted. Han ble senere løslatt.

I et intervju med Al Jazeera delte al-Ghoul sin versjon av hva som skjedde. Han sa at israelske styrker angrep sykehuset under harde kamper, og at de rammet journalister ved å knuse utstyret deres og arrestere dem. Al-Ghoul sa at journalistene ble strippet for klær, bundet for øynene og tvunget til å ligge på magen med hendene bundet. Soldatene skjøt i bakken for å skremme dem hvis de beveget seg. Etter ca. tolv timer ble journalistene tatt med til avhør.

Komiteen for beskyttelse av journalister og Reporters without Borders fordømte overfallet. De bekreftet at al-Ghoul ble slått, og utstyret hans ble ødelagt. De ba også om en slutt på slike handlinger.

Den 31. juli 2024 var Ismail al-Ghoul og kameramann Rami al-Refee i Gaza for å rapportere nær hjemmet til Ismail Haniyeh, lederen av Hamas, som var blitt drept tidligere samme dag i Teheran i Iran.

Rundt klokken 16.00 ble begge journalistene drept av et israelsk luftangrep som var rettet mot flyktningeleiren Al-Shati i Gaza. Angrepet rammet slik at begge ble halshugget.

På tidspunktet for angrepet hadde al-Ghoul og al-Refee på seg medievester, og bilen deres hadde tydelige tegn som identifiserte dem som journalister. De hadde kontaktet sin nyhetsdesk bare 15 minutter før nedslaget. Under samtalen meldte de om nedslag på et hus i nærheten og fikk beskjed om å forlate området umiddelbart. De var på vei til Al-Ahli Arabi-sykehuset da de ble drept.

Israel har kategorisk benektet å ha gått målrettet etter journalister i krigen på Gaza, men i dette tilfelle fremholdt IDF på X at Ismail al-Ghoul ble rammet på grunn av hans aktive tilknytning til Hamas' militante gren. IDF har også publisert et dokument beslaglagt på Gaza-stripen som de mener viser at al-Ghoul sto oppført som Hamas-medlem i 2021.

## Noter

## Referanser
Alex Joachim

**Alex Joachim** (født 2003) er en sanktvincentisk svømmer.

;2024
Han representerte landet sitt på 50 meter fri under Sommer-OL 2024 i Paris og kom på 45. plass med tiden 23,59 i forsøksheatet og kvalifiserte seg ikke til semifinalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tepebasi Necropolis

**Tepebasi Necropolis** (aserbajdsjansk: **Təpəbaşı nekropolu**) er en arkeologisk utgravningsplass i Şəki, Aserbajdsjan. Nekropolen dateres tilbake til bronsealderen og antas å være et viktig gravfelt for kaukasisk Albania.

## Beliggenhet og beskrivelse
Tepebasi Necropolis ligger i nærheten av Şəki, i et område som er kjent for sin rike arkeologiske historie. Utgravningsstedet består av en rekke gravhauger, som er kunstige hauger av jord og stein reist over graver. Disse gravhaugene varierer i størrelse og form, og noen av dem er omgitt av steinsirkler.

## Arkeologiske funn
Arkeologiske utgravninger på Tepebasi har avdekket en rekke gjenstander, inkludert keramikk, våpen, smykker og andre gravgods. Disse funnene gir verdifull innsikt i kulturen og levemåten til menneskene som bodde i kaukasisk Albania i bronsealderen.

## Betydning
Tepebasi Necropolis er et viktig arkeologisk sted som gir verdifull informasjon om kaukasisk Albanias tidlige historie. Utgravningsstedet er også et populært turistmål, og tiltrekker seg besøkende som er interessert i regionens rike kulturarv.

## Referanser
Lars Ove Helbostad

**Lars Ove Helbostad** (født 1967 i Beiarn) er en norsk tidligere fotballspiller. Han begynte tidlig å spille fotball, og debuterte som 15-åring på det norske guttelandslaget hvor han spilte flere kamper.  I perioden 1984-1991 spilte han en rekke kamper for Bodø Glimt, før han i 1992 spilte en kort periode for Tromsdalen  

## Referanser
Horten stasjon

**Horten stasjon** er en jernbanestasjon under utbygging i Horten kommune i Vestfold fylke. 
Stasjonen er planlagt åpnet i 2025 sammen med utbyggingen av dobbeltspor på jernbanestrekningen Nykirke - Barkåker. Den ligger rett vest for åsen Adalsborgen, noe sørvest for dagens Skoppum stasjon, som skal legges ned når den nye linjen åpner., og rett ved riksvei 19.

Flere mulige navn ble diskutert, blant annet «Horten stasjon Skoppum» og «Skoppum stasjon», men Bane NOR vedtok i 2020 at den nye stasjonen skal hete «Horten stasjon», etter ønske fra Horten kommune.

Den nye stasjonen får innfartsparkering med opptil 600 parkeringsplasser, sykkelhotell og to oppvarmede venterom.

Jernbanedirektoratet har bestemt at det i fremtiden skal gå fire tog i timen på Vestfoldbanen. To av disse skal være ekspresstog til og fra Sandefjord og Tønsberg, som skal kjøre forbi stasjonene i Horten, Holmestrand og Sande uten å stanse. Det nye togtilbudet skal gjelde fra tidligst desember 2025. Dette har vært kontroversielt. Horten stasjon skal bare betjenes av regiontog med endestasjon i Tønsberg og Drammen, og reisende må bytte tog i Drammen eller Tønsberg for å komme seg til flyplassene Gardermoen og Torp. Direktoratet begrunner avgjørelsen med at nærmere 80 prosent av de reisende på Vestfoldbanen mot Oslo går på toget fra Tønsberg og sørover.

## Referanser




## Litteratur
Antonio Napolioni

**Antonio Napolioni** (født 1957) er en italiensk katolsk biskop av Cremona.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han begynte først på juss i Universitetet i Camerino, og etter to år begynte han på presteseminaret i Fano. 
### Prest
Antonio Napolioni ble presteviet av erkebiskop Bruno Frattegiani for erkebispedømmet Camerino-San Severino Marche den 25. juni 1983.

### Biskop av Cremona
Den 16. november 2015 utnevnte pave Frans ham til biskop av Cremona. Hans forgjenger, Dante Lafranconi, ordinerte ham til biskop den 30. januar året etter. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Camerino-San Severino Marche, Francesco Giovanni Brugnaro, og den emeriterte kurieerkebiskop og tidligere erkebiskop av Camerino-San Severino Marche, Francesco Gioia OFM.Cap.

I mars 2020 ble han alvorlig rammet av covid-19.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
* Pave Pius IX (1792–1878) *1827
* Kardinal Alessandro Franchi (1819–1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816–1892) *1875
* Kardinal Antonio Agliardi (1832–1915) *1896
* Kardinal Basilio Pompilj (1858–1931) *1911
* Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884–1957) *1930
* Kardinal Sebastiano Baggio (1913–1993) *1953
* Biskop Alessandro Maggiolini (1931–2008) *1983
* Biskop Dante Lafranconi (1940–) *1992
* Biskop *Antonio Napolioni* (1957–) *2015 

## Referanser
The Foolish Virgin (1924)

***The Foolish Virgin*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av George W. Hill.

## Skuespillere
*Elaine Hammerstein som Mary Adams
*Robert Frazer som Jim Owens / Eiphann Owens
*Gladys Brockwell som Nance Owens
*Phyllis Haver som Jane Sanderson
*Lloyd Whitlock som Charles Spencer
*Irene Hunt som Mrs. Dawson
*Howard Truesdale som Dr. Dawson
*Jack Henderson som Sam Allen
*Roscoe Karns som Chuck Brady

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det går til helvete, men altfor sakte

**Det går til helvete, men altfor sakte** er en singel som Øystein Sunde lanserte 31. juli 2024 på sin offisielle YouTube-kanal. Sangen vil etter all sannsynlighet bli inkludert på hans kommende album høsten 2024. Sunde fremførte «Det går til helvete, men altfor sakte» på kaia i Oslo i juli 2024, og fremførelsen ble lastet opp i artikkelen på Aftenpostens nettside.  Kjetil Blom Haugstulen sto for video, lyd og redigering, og han lastet opp videoen på sin YouTube-kanal 22. juli 2024.

Den ble spilt 31. juli 2024 i NRK Radio programmet *Morran i innlandet*.

Teksten er en satire på ansvarsfraskrivelse; i dette tilfelle miljøforsøpling som pågår spesielt i Oslo havn. Sunde nevnte sangens tittel i et intervju med Aftenposten 21. april 2014. Her prater han en del rundt temaet miljøvern.

Sangen har blitt fremført siden 2022.

## Referanser