Risshō ankokuron

***Risshō ankokuron*** (japansk; kanji: 立正安国論, katakana: タツ マサヤス コクロン), noen ganger forkortet ***ankokuron*** (安国論, アンコクロン), er en japansk buddhistisk avhandling som ble skrevet av den religiøse reformatoren Nichiren (日蓮, 1222–1282). Teksten ble skrevet i to omganger; den første i 1259 og den andre i 1260. Tittelen oversettes gjerne med «etablering av den sanne lære for å gjøre landet fredfylt».

Den 16. juli 1260 ble den presentert som en petisjon til Hōjō Tokiyori (北条時頼, 1227–1263), den sittende regent eller *[[shikken]]* i shōgunatet i Kamakura. Traktaten ble ignorert og bragte sinne hos det sittende regime mot Nichiren.

## Etymologi
Det japanske ordet *risshō* (立正), pinyin: *lìzhèng*, kan oversettes med «bevis», «å føre bevis» og «å underbygge». *Ankoku* (安国, kinesisk: *ānguó*), kan bety «mørke», «skygge» eller «dysterhet». Det kan også bety «fred» og «ro». *Ron* (論, kinesisk: *lùn*) betyr «teori» eller «avhandling».

I det gjeldende tilfelle er *risshō* («bevis») oversatt med «etableringen av den sanne lære», mens *ankoku* («fred») er blitt oversatt med «det som vil gjøre landet fredfylt». Tittelen oversettes gjerne med «etablering av den sanne lære for å gjøre landet fredfylt».

Tittelen *Risshō ankokuron* blir noen ganger forkortet som *ankokuron* (pinyin: *ānguó lùn*, koreansk: *anguknon*, hangul: 안국론).

## Originalmanuskript
En kopi av teksten, en 16 meter lang bokrull som er skrevet av Nichiren's egne hender, er datert til året 1269. Manuskriptet er oppbevart i tempelet Hokekyō-ji i byen Ichikawa i prefejkturet Chiba.

## Historisk ramme
På grunn av tekstens status som en polemikk mot de religiøse praksisene i nasjonen, spesielt Hōnens Jōdo-shū og Shinrans Jōdo Shinshū, mangler den en forklaring på årsakene som leder til dens konklusjon. Den anbefales å bli lest i sammenheng med *Shugo Kokkaron* (守護国家論), som Nichiren publiserte i 1259.

*Risshō ankokuron* ble skrevet i to omganger; den første i 1259 under den japanske æraen Shōgen (正元) og den andre i det første året av æraen Bun'ō (文応, 1260) under kamakuraperioden. Teksten var skrevet for de militære lederne i Kamakura. Den 16. juli 1260 ble den presentert som en petisjon til Hōjō Tokiyori (北条時頼, 1227–1263), den sittende regent eller *shikken* i kamakura-shōgunatet. Traktaten ble overlevert via *Yadoya Saemon Mitsunori*, eller legmannspresten Yadoya, som var embedsmann ved shōgunatet.

Tokiyori var en tidligere shōgun eller leder av *bakufu*  (幕府, «teltregjeringen»). På det daværende tidspunkt levde han tilbaketrukket i Rinzai-tempelet Kenchō-ji (建長寺), som ble bygd i 1253. Likevel hadde han en signifikant politisk makt i egenskap av rollen som patriark i Hōjōklanen.

Samfunnsformen var et føydalsamfunn og et militærdiktatur. Den var også preget av elitisme, hvor en liten gruppe, en elite, hadde politiske privilegier og samfunnsmessig status fremfor alle andre. Nichiren anklaget også de andre buddhistiske retningene i Kamakura – det rene land (*jōdo shū*), zen, shingon-shū m.fl. for å ha underkastet seg elitens føydale system.

Det er innlysende at dette kom på kollisjonskurs med Nichirens buddhisme. Elitisme er uforenelig med lotussūtraen, som forkynner *[[ekayāna]]* og alle menneskers iboende buddhanatur. Nichiren selv tilhørte ikke eliten, men omtalte seg som «fiskerens sønn» og «et barn født av fattige».

Nichiren anså samtidens katastrofer som karmiske konsekvenser av å leve i en ikke-buddhistisk stat. Etter at han ankom Kamakura i 1253 så han flere omen på at vi levde i *[[Buddhismens tre tidsaldre|Lovens siste dager]]* eller *Mappo*.

På den sjette dagen i august 1256 ble flom og jordskred utløst av kuling og kraftig regn. Dette ødela avlingene og mye av Kamakura. I september samme år feide en epidemi gjennom byen og tok livet av shōgunen og andre viktige tjenestemenn. I den femte, åttende og ellevte måneden av 1257 rystet voldsomme jordskjelv byen (det store Shōka-skjelvet), og i juni og juli var man vitne til en katastrofal tørke. I august 1258 så man stormer ødelegge avlinger over hele landet og flom i Kamakura druknet mange mennesker. Den 16. oktober samme år ble Kamakura hjemsøkt av et tungt regnvær og en alvorlig flom. I januar 1258 fortærte branner templene Jufuku-ji og Hachiman i Tsurugaoka, og i august 1259 ble avlinger ødelagt av en voldsom regnstorm. Gjennom 1259 og 1260 herjet hungersnød og hyppige sykdommer landet. Navnet på æraen endret seg fem ganger fra 1256 til 1261. Et æranavn endret seg vanligvis bare når det tiltrer en ny keiser eller når det hadde inntruffet naturkatastrofer av alvorlige proporsjoner. De hyppige endringene i denne perioden vitner om omfanget av katastrofene som rammet Japan.

Nichiren mente å finne disse hendelsene profetert i Ninno sūtraen, en obskur apokryf som forteller om de ulykkene som rammer en ikke-buddhistisk stat.

Avhandlingen ble først bare ignorert. Deretter bragte den sinne hos det sittende regime mot Nichiren. Hans åpenlyse kritikk av andre buddhistiske retninger, medførte til slutt regelrett forfølgelse. I 1261, et år etter at han presenterte traktaten, ble han arrestert og sendt i eksil på halvøya Izu.

Avhandlingen er formulert i form av en dialog mellom husvert – en lærd buddhistmunk (主人, *shujin*), og en ikke-navngitt besøkende (客, *kyaku*). Vi må anta at det er myndighetene i Kamakura som er verten, og Nichiren som er den besøkende.

## Postskript til Risshō ankokuron

## Teksten
Slik er en oversettelse av teksten, slik som den foreligger i Taishō shinshū daizōkyō, seksjon 28 (續諸宗部, *zoshoshū-bu*), bind 84, tekst nr 2688:

[1] Dette refererer til Hanju-san (Taishō 1981) av Shàndǎo, hvor han sier at å messe navnet til Amida Buddha er som et sverd som kutter av jordiske begjær, karma og lidelse.

[2] Å helberede alle sykdommer er en av de 12 eder til Yakushi Buddha, som opptrer i *Bhaiṣajyarāja-bhaiṣajyasamudgata-sūtra*. Denne sūtraen sier også at hvis man hører navnet på Yakushi Buddha, blir man fri fra alle begjær.

[3] Avsnitt fra 23. kapittel *De tidligere handlingene til bodhisattva Medisinkongen* (*Yakuo Bosatsu Honji*). Dette er ren referanse til Tendaiskolen.

[4] En annen referanse til Tendai-skolen, som holdt et bønne-rituale basert på dette avsnitt.

[5] Seremonier: Ifølge Ninno sūtraen, ble en type seremoni opprinnelig utført av guden *Taishaku* for å bekjempe den onde kongen *Chosho*. Seremonien i Ninno sūtraen ble noen ganger utført for å beskytte landet og frembringe fred.

[6] Prester fra Shingonskolen plasserte fem krukker, farget hvit, blå, gull og svart, på en plattform, og plasserte gull, sølv, lasurstein (*lapis lazuli*), perler og krystaller i dem. I tillegg plasserte de fem kornsorter, fem urter og fem typer røkelse i dem, fylte dem deretter med vann og satte blomster i dem. Dette ritualet ble antatt å eliminere katastrofer.

[7] Syv voktende ånder: Ånder som er omtalt i *Kyakuon-shinju sūtraen*.

[8] Fem mektige bodhisattvaer: En referanse til Ninno sūtraen. Ifølge denne sūtraen var det slik at hvis en leder omfanger den korrekte læren til buddhismen, ville disse fem mektige bodhisattvaer beskytte ham og folket i hans land.

[9] Seremonier: Rituale for å beskytte landet. De fire hjørnene i hovedstaden betyr nordøst, sørøst, sørvest og nordvest. I disse fire hjørnene ble guden som eliminerer epidemier og guden for medisin nedfelt som beskyttelse mot invasjon av demoner og onde ånder. Disse gudene ble også nedfelte i landets fire grenser av lignende grunner. Dette ritualet ble ofte holdt da en keiser ble syk. I Kamakura-perioden (1185-1333) ble gudene nedsenket ved de fire hjørnene av regjeringsbygninger og ved de fire grensene til Kamakura.

[1] Fem planeter: Merkur, Venus, Mars, Jupiter og Saturn.

[2] Tre skatter: Buddha, Loven og presteskapet. Setningen indikerer at forskjellige sekter i buddhismen florerte.

[3] Dette refererer til et orakel som ble mottatt av bodhisattva *Hachiman* under regjeringstiden til den 51. keiser, keiser Heizei (774-824). *Rissho ankokuron* ble skrevet i regjeringstiden til den 90. regent, keiser Kameyama (1249-1305).

[1] Fire typer buddhister: Også kalt fire typer troende: Prester, nonner, legmenn og legkvinner.

[1] Yaksha'er: En av åtte typer laverestående, ikke-menneskelige vesener, som beskytter buddhismen. De var opprinnelig hinduistiske demoner, men ble inkorporert i buddhismen som beskyttere av dharma. Dette skal ha skjedd under ledelse av *Bishamonten*, en av de fire himmelske konger.

[1] Verdener av form og begjær: De første to inndelinger av den trefoldige verden, verden av uopplyste vesener av de seks stier.

[2] Syv smaker: Søte, skarpe, sure, bitre, salte, snerpende og svake smaker.

[3] Tre essenser: Jordens makt, kraften i verdslige og buddhistiske lover, og kraften i menneskelivet og samfunnet.

[1] De ti typer ond oppførsel: Drepe, stjele, begå utroskap, lyve, bedra, ærekrenke, engasjere seg i dobbelthet, grådighet, sinne og dumhet.

[1] 28 stjernebilder: Himmelske hus, delt inn i fire hus med syv store himmellegemer hver, tilsvarende henholdsvis de fire retningene og fire årstidene i øst, eller vår; sør, sommer; vest, høst; og nordover, vinter.

[1] Bhaiṣajyarāja-bhaiṣajyasamudgata-sūtraen

[2] Kshatriya: Den andre av de fire klassene eller kastene i det gamle India: Bramin, militæret og den herskende klassen (kshatriya), bønder (*vaishya*) og handelsmenn og livegne (*shudra*).

[3] Salvede konger: Herskere over større riker. I det gamle India, da herskeren av et mektig rike steg opp i tronen, helte herskerne av mindre kongedømmer og deres ministre vann på hodet.

[1] Prasenajit: Kongen av landet Koshala. Han konverterte til buddhismen på oppfordring fra sin kone og gjennom Shakyamuni's instruksjon og forsøkte å beskytte og støtte den buddhistiske orden.

[2] Sumeru-verdener: Planeter. Ifølge gammel indisk kosmologi hadde hver verden en sol, en måne og et stort Sumerufjell i sentrum, omgitt av fire kontinenter. Det sørlige kontinentet, jambudvīpa, ble ansett for å være landet der buddhismen spredte seg.

[1] To, tre, fire eller fem soler vises samtidig: Referanse til et uvanlig fenomen når solen ses som et flerbilde. Slike illusjoner har dukket opp i form av mange lyse disker som buer utover fra solen. Forskere sier at de er forårsaket av refleksjon eller brytning av lys av iskrystaller som flyter i stratosfæren.

[1] Metallstjernen: Venus. Sopelimestjernen, ildstjernen og vannstjernen betyr henholdsvis kometer, Mars og Merkur.

[1] Forskjellige former for katastrofer forårsaket av ild. Demonild er branner av ukjent opprinnelse tilskrives demoners vrede. Drageild betyr branner som tilskrives dragenes vrede, som ble antatt å kunne konvertere vann til ild etter eget ønske. Dette kan ha indikert brann forårsaket av lynnedslag. Himmelsk ild ble sagt å være forårsaket av himmelens vrede, og fjellgudens ild - muligens vulkanutbrudd - av fjellgudenes vrede.Menneskelig ild refererer til branner forårsaket av menneskelig feil eller uaktsomhet. Trebrann indikerte sannsynligvis skogbranner forårsaket av spontan forbrenning, og bandittbrann betydde branner satt av inntrengere.

[1] Fem kornslag: Hvete, ris, bønner og to typer hirse.

[1] Ildbanditter, vannbanditter, vindbanditter og demonbanditter: Banditter som gjør ondt midt i forvirringen av katastrofer forårsaket av henholdsvis ild, vann og vind. Demonbanditter sies å være bortførere.

[1] Dette refererer til tradisjonen at keiser Han Mingdi (28-75) drømte om en gyllen mann som svevde over hagen. Han våknet fra søvnen og spurte sine ministre om drømmen. En av dem sa at han en gang hadde hørt om fødselen av en vismann i den vestlige regionen under regimet til kong Chao av Zhou-dynastiet, og at denne vismannen hadde blitt kalt Buddha. Keiseren sendte 18 misjonærer for å hente Buddhas lære. De brakte buddhistiske skrifter og bilder av Buddha til Kina i 67 e.Kr.

[2] Shotoku (574-622): Den andre sønnen av den 31. keiser, Yomei, var berømt for sin anvendelse av buddhismens ånd i regjeringen. Som regent for keiserinne Suiko, utførte han flere reformer. Han dyrket Lotussūtraen, Śrimalasūtraen og Vimalakīrtisūtraen, og skrev kommentarer til dem.

[3] Hieifjellet: Sete for tempelet Enryaku-ji, som er hovedtempel for Sammonskolen til Tendaisekten. Denne skolen utgår fra Jikaku, den tredje ypperstepresten til Tendaisekten, som inkorporerer de esoteriske lærdommene til Shingon i sin egen lære.

[4] Onjo-ji og To-ji: Onjo-ji, blir også kalt Mii-dera, og er hovedtempelet til Jimoskolen til Tendaisekten. Denne skolen utgår fra Chisho, den femte presten av Tendaisekten. To-ji (det østlige tempel) er det primære tempelet til Shingonsekten, og er mer korrekt kalt Kyo'o-gokoku-ji.

[5] Fem områder som grenser til hovedstaden: Områder som er under direkte kontroll av keiseren.

[6] Dette refererer til de som gjør butikk av å praktisere meditasjon.

[7] Dette refererer til de som legger større vekt på å følge læren enn å praktisere meditasjon. Haklenayasha var den 23. av Shakyamuni's 24 etterfølgere. Kukkutapada er nær Rajgir, hovedstaden i Magadha. Mahakashyapa overførte læren til Ananda og døde på dette fjellet.

[1] Seks transcendentale krefter: 1) Kraften til å være hvor som helst etter ønske; 2) kraften til å se noe hvor som helst; 3) kraften til å høre lyd hvor som helst; 4) kraften til å kjenne tankene til alle andre sinn; 5) kraften til å kjenne tidligere liv; og 6) kraften til å utrydde illusjoner.

[1] Fire stadier: De fire stadiene som folket under *shomon* (læring) kan oppnå. Den høyeste av de fire er arhat.

[1] *Senchaku Shu*: «Det eneste valget av Nembutsu», et verk i to bokruller som skrevet i 1198 etter forespørsel fra Fujiwara no Kanezane. Den er den grunnleggende begrunnelsen for Jōdo-shū. I dette formante Hōnen, som baserte seg på de tre store sūtraene til Jōdo-shū, folk til å forkaste all annen lære enn Nembutsu-læren. *Senchaku shu* sier: "Når det gjelder avsnittet der meditasjonsmesteren Tao-ch'o, [2] skilte mellom læren om Den hellige vei og læren om det rene land [3] og oppfordret folk til å forlate den førstnevnte og umiddelbart omfavne den sistnevnte. 

[2] Tao-ch'o (562-645): Den andre patriarken av det rene lands skole i Kina.

[3] Den hellige vei og læren om det rene land: Den førstnevnte hevder at man skal praktisere i denne saha-verdenen og oppnå opplysning gjennom egen innsats. Læren om det rene land definerer saha-verdenen som uren og hevder at man bør strebe etter gjenfødelse i det vestlige rene land ved å stole på kraften til Amida Buddha.

[4] Sanron, Hosso, Jiron, og Shoron: Sanron betyr bokstavelig «tre avhandlinger» og refererer til de tre avhandlinger hvorpå Sanron-shū baserer seg. Denne sekten ble introdusert i Japan i år 625. Hosso-sekten tar sikte på å oppdage den ultimate virkeligheten ved å undersøke aspekter og egenskaper av alle ting. Den ble bragt til Japan i 653. Jiron-shū hadde Daśabhūmikasūtraen som primær tekst og ble senere absorbert av Kegon. Shoron-shū var basert på *[[Oppsummering av den store vogn]]* av Asanga, og ble senere absorbert av Hosso.

[1] T'an-luan (476-542): Grunnleggeren av det rene land i Kina.

[2] Fulle tittel: *Muryoju-kyo Ubadaisha Ganshoge-chu*. Vasubandhu's kommentar til det rene land.

[3] Daśabhūmika vibhāsa śāstra (kinesisk: 十住毘婆沙論, Shízhù pípóshā lùn, japansk: *jujubibasha ron*), Taishō 1521

[1] Shàndǎo (613-681): Prest av det rene lands skole i Kina under Tang-dynastiet. I *Ojo Raisan* (Lovprisning av gjenfødselen i det rene land) klassifiserte han buddhist praksis i katekortene korrekt og ukorrekt. Ifølge ham er de korrekte praksiser de som er direkte rettet mot Amida Buddha. De er videre inndelt i fem: 1) lese og resitere, 2) meditere, 3) dyrke, 4) påkalle ved navn og 5) lovprise og gi ofringer. Disse fem praksiser er rettet mot Amida Buddha, det rene lands sūtra'er og det rene land. De ukorrekte praksiser er også inndelt i fem, på samme måte. Den siste delen av teksten diskuterer de ukorrekte praksiser.

[1] 貞元釈教録・貞元入蔵録: En liste over sūtra'er, fullført i år 800, som Yüan-chao skrev på ordre fra Keiser Dezong av Tang under æraen Cheng-yuan (785-804).

[2] Daihannyasūtraen: Prajñāpāramitāsūtraen i 100 000 vers.

[3] Hojojusūtraen: Mahāyānasūtra i et bind som forkynner at dharma er evigvarende.

[4] To metoder for konsentrert meditasjon og ukonsentrert meditasjon: Kammuryojusūtraen beskriver 16 typer meditasjon og tre typer praksis, som fører folk til gjenfødelse i det rene land. I de første typene konsentrerer man sitt sinn og mediterer på prakten til det rene landet og egenskapene til Buddha og bodhisattvaene. De betraktes som «konsentrert meditasjon». De tre andre typer meditasjon og de tre typer praksis kan utføres selv om ens sinn ikke er fokusert. Derfor kalles de «ukonsentrert praksis». Hōnen betraktet begge deler som praksis som Buddha forklarte i samsvar med folks kapasitet. Han hevdet at bare praksisen med Nembutsu var Buddhas sanne lære, så vel som den eneste læren for lovens siste dag. Nembutsu tolkes på ulike måter. Shàndǎo og Hōnen tok Nembutsu til å bety å påkallelsen av navnet Amida Buddha.

[1] Tre forutsetninger for å nå det rene land: 1) det oppriktige sinnet, 2) sinnet med dyp tro og 3) sinnet til beslutning om å oppnå det rene land.

[2] Shàndǎo's kommentar er *Kammuryoju-kyo Sho*.

[1] Indikerer Nagarjuna og Vasubanhu i India, T'ien-t'ai, Chang-an og Mia-lo i Kina, Dengyo og Gishin i Japan, og så videre.

[1] De grunnleggende tekstene til Jōdo-shū: Muryojusūtraen, Kammuryojusūtraen og Amidasūtraen.

[2] Dette refererer til 18 av de 48 eder som er beskrevet i Muryojusūtraen, som bodhisattva *Dharmakara*, navnet på Amida Buddha før sin opplysning, gjorde for å bringe alle mennesker til det rene land.

[3] Kapittel 3

[1] To tjenere: Bodhisattvaene Guānyīn [*Kannon*) og Seishi.

[1] Gishin (781-833): Dengyos etterfølger og den første ypperstepresten av Enryaku-ji, hovedtempelet til Tendai-sekten.

[2] Shakyamuni og Yakushi: Buddhaer hvis bilder ble nedfelt i hovedtempelet til Tendai-sekten på Mt. Hiei. Det sies at bildet av Yakushi ble nedfelt så vel som Shakyamuni fordi Yakushi Buddha, etter å ha lovet å "helbrede alle sykdommer", representerer lignelsen om legen i 16. kapittelet i Lotussūtraen.

[3] Kokuzo og Jizo: Kokuzo er en bodhisattva som sies å ha umåtelig visdom og velsignelser. Et bilde av Bodhisattva Kokuzo ble nedfelt på fjellet Hiei. Jizo er en bodhisattva betrodd av Shakyamuni Buddha med oppdraget å redde mennesker. Det sies at han vil dukke opp i perioden fra Shakyamuni Buddhas død til Miroku Buddhas fremtreden, for å instruere folket i de seks verdener. Denne bodhisattvaens bilde ble også nedfelt på fjellet Hiei, sammen med bildet av Kokuzo.

[1] Ved seremonien til Lotussūtraen overførte Shakyamuni Buddha sin lære til bodhisattvaene. Yakuo betrodde dem oppdraget med å forplante dem på lovens midterste dag. Bodhisattva Yakuo skal senere ble født som den store læreren T'ien-t'ai i Kina og som den store læreren Dengyo i Japan. Basert på lignelsen om legen i 16. kapittel, brukte T'ien-t'ai og Dengyo Yakushi Buddha (Buddhaen av healing), herren over smaragdverdenen i den østlige delen av universet, som et objekt for dyrkelse i deres sekt. I denne forstand, å forsømme Buddha Yakushi og ære Buddha Amida er å ignorere overleveringen til Buddha. Hvis templer ikke er dedikert til Amida, har folk ikke lenger noe ønske om å støtte dem eller ære Buddhaene som er nedfelt der; hvis munker ikke er utøvere av Nembutsu, glemmer folk raskt alt om å gi disse munkene almisser.

[1] Fire avhandlinger: Chu Ron, Junimon Ron og Dainichi Ron av Nagarjuna samt *Avhandlingen i 100 vers* (*akṣaraśataka*, T. 1572) av Āryadeva.

[2] Nirvanasūtraen forklarer fem bodhisattva-gjerninger, i motsetning til den eneste praksisen til Jōdo-shū.

[3] Eshin (942-1017): Den 18. ledende prest av tempelet Enryaku-ji. Han trodde på det Rene lands lærdommer, men omfavnet senere Lotussūtraen.

[4] *Ojo Yoshu* skrevet i 985, påvirket folk ikke bare i Japan, men også i Kina.

[1] T'ien-t'ais tre store skrifter (Maka Shikan, Hokke Mongu og Hokke Gengi) består av tretti bind og Miao-los tre kommentarer til dem består også av tretti bind.

[2] Kusha, Jojitsu, Ritsu, Hosso, Sanron og Kegon som florerte i Naraperioden (710-784), og Tendai og Shingon som kom til syne i Heianperioden (794-1185).

[1] I denne drømmen fikk Hōnen tillatelse av Shàndǎo til å utbre påkallelsen av Amida Buddha og læren om det Rene Land.

[1] T'an-luan, Tao-ch'o og Shàndǎo.

[1] Tidsalderen da Hōnen utbredte læren om det Rene Land.

## Referanser




## Kilder
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*