open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultianella

***Kultianella*** er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Peru).

## Systematisk inndeling
 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[graveløpere]]** Scaritinae Bonelli, 1810
****** stamme Clivinini
******* slekten ***Kultianella*** Perrault, 1994
******** *[[Kultianella sulcicollis]]* (Putzeys, 1866)
******** *[[Kultianella sulculata]]* (Putzeys, 1866)

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Orientoreicheia

***Orientoreicheia*** er en slekt av løpebiller.

## Utseende
Små, avlange, blinde, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne, hodet er rektangulært bak, med en trapesformet panne. Pronotumm er ovalt med markerte kanter, det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er litt rundede med et par tagger på sidene nær roten. Beina er korte og ganske kraftige.

## Levevis
Artene lever på bakken og graver, jorda bør være fuktig.

## Utbredelse
Artene er kjent fra Israel og Kaukasus.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga 
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
**** Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Graveløpere]], [[Scaritinae]]** Bonelli, 1810
****** Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
******* Understammen Reicheina Jeannel, 1957
******** Slekten ***Orientoreicheia*** Bulirsch & Hurka, 1994
********* *[[Orientoreicheia bodenheimeri]]* Bulirsch, 1997
********* *[[Orientoreicheia caucasica]]* (A.Fleischer, 1921)
********* *[[Orientoreicheia multisetosa]]* Balkenohl & Brunne, 2004

## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Neotyphlus

***Neotyphlus*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.

## Levevis
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima. Det har blitt spekulert i at årsaken til at gruppen mangler i Nord-Europa er at de ennå ikke har vandret inn etter siste istid, da disse billene trolig har ganske dårlig spredningsevne.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlieg Nord-Amerika (California).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien Leptotyphlinae 
****** Stamme **[[Neotyphlini]]** Coiffait, 1963
******* Slekten ***Neotyphlus*** Coiffait, 1959 
******** *[[Neotyphlus californicus]]* Coiffait, 1959

## Referanser

## Kilder
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/ 
* Grebennikov, V.V. og A.F. Newton, 2008: Minute larvae of Leptotyphlinae (Coleoptera: Staphylinidae): description of three genera with discussion on the monophyly and phylogenetic position of the subfamily as inferred from larval morphology. ''Zootaxa'', **1817**: 49-58. http://www.mapress.com/zootaxa/2008/f/z01817p058f.pdf

## Eksterne lenker
*
Liste over Georgias statsministre

**Liste over Georgias statsministere** omfatter regjeringssjefer i Georgia og georgiske nasjonsdannelser fra landet ble uavhengig av Det russiske keiserdømmet i 1918. Regjeringssjefen nomineres av parlamentets ledende parti og må få tillitsvotum fra parlamentet før han/hun formelt utpekes av landets president. Lista er i hovedsak basert på opplysninger på nettstedet World Statesmen. Transkripsjon av navn er noe fornorsket.

## Den demokratiske republikken Georgia (1918&ndash;1921)

## Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk (1921&ndash;1991)

## Republikken Georgia (1991&ndash;1995)

## Georgia (1995&ndash;)

## Referanser
Verdensrekordutvikling for spydkast

** Verdensrekordutvikling for spydkast ** er en liste over utviklingen av verdens bestenotering i friidrettsøvelsen spydkast både for menn og kvinner. Den første offisielle verdensrekord som er godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF), er fra 1912.

## Rekordutvikling
### Menn
Den første offisielle verdensrekord for spydkast for menn ble godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF) i 1912. Den var på 62,32 m som Eric Lemming satte i 1912.

46 verdensrekorder har blitt godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF) i øvelsen. Nye spesifikasjoner for lovlige spyd ble introdusert i 1986, og spyd med takkede endestykker ble forbudt i 1991 noe som førte til at en godkjente på nytt til en rekord satt i 1990.

Ny spydtype ble introdusert i 1986.

** oppnådd med Németh-modellen (med tagget endestykke)*

Spyd med tagget endestykke ble forbudt av IAAF i Tokyo i august 1991 ved IAAF-kongressen; flere av rekordene over ble underkjent 20.9.1991 og den gjeldende rekorden ble igjen Steve Backleys 89,58, det lengste kastet med ett spyd etter de nye reglene (fra 1986).

### Kvinner
** Verdensrekordutvikling for spydkast ** er en liste over utviklingen av verdens bestenotering i friidrettsøvelsen spydkast både for menn og kvinner. Den første offisielle verdensrekord som er godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF), er fra 1912.

Den etterfølgende tabellen viser utviklingen utviklingen av verdens bestenotering i friidrettsøvelsen spydkast for kvinner. Den første offisielle verdensrekord som er godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF), er fra 1922.
48 verdensrekorder i øvelsen har blitt godkjent av IAAF.

#### Rekorder 1922-1998

#### Rekorder fra 1999

I 1999 ble en ny type regelverk for spyd innført.

## Referanser
No livnar det i lundar

**«No livnar det i lundar»**, også kjent som **Vårsong** eller  **Gudleg vårsong** er en vårsalme skrevet av teologen, kirkestatsråden og salmedikteren Elias Blix i 1875. Melodien er skrevet av Ludvig Mathias Lindeman samme år.

Salmen synges til ulike høytidelige anledninger som for eksempel bryllup, konfirmasjon og nasjonaldagen, men også i begravelser. Under Wenche Foss sin bisettelse 4. april 2011 ble sangen sunget.

Et annet navn på salmen er *[[Gildeskål]]-salmen*.

## Publisert (utvalg)
**Elias Blix' beste* (1995) 
**Elias Blix : mannen og verket* (1986)
**[[Evangelietoner]]* (1979) som nummer 407
**[[Frelsesarmeens sangbok]]* (1977) som nummer 770
**[[Landstads reviderte salmebok]]* (1955) som nummer 395 under temaet «4. søndag efter påske»
**Melodiboken* (1926) som nummer 26
**[[Nokre salmar]]* (1891) som nummer 82 under «4. sundag etter paaske»
**Norsk allsang* (1942) som nummer 43
**[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* (1984) som nummer 765 under temaet «Årstidene»          
**[[Norsk salmebok 2013]]* som nummer 844 under temaet «Årstidene»
**[[Nynorsk salmebok]]* (1925) som nummer 303 under «4. sundag etter paaske»
**[[Maran ata (sangbok)|Maran ata]]* (1967) som nummer 408
**Salmar* (1995) under temaet «Nynorsk salmeskatt»
**Salmar i skulen* som nummer 84
**Sangbok* (1996) som nummer 26
**Småskolens salmer og religiøse sanger* (1956) som nummer 66
**Songbok for "Bondeungdomslaget i Oslo" og "Songlaget aat Bondeungdomslaget" til utferder og hugsamt samvære* (1917) som nummer 61
**[[Syng for Herren]]* (1983) som nummer 819 under temaet «Folk og fedreland»
**[[Treklang (sangbok)|Treklang]]* (1996) som nummer 40

## Referanser


## Eksterne lenker
* No livnar det i lundar (Salmebloggen.no)
Novillidius

***Novillidius***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Pterostichinae]]** Bonelli, 1810  
****** stamme Abacetini Chaudoir, 1872
******* slekten ***Novillidius*** Straneo, 1941
******** *[[Novillidius marginellus]]* Straneo, 1943
******** *[[Novillidius muelleri]]* Straneo, 1941
******** *[[Novillidius rectibasis]]* Straneo, 1979

## Eksterne lenker
*
Mexisphodrus

***Mexisphodrus*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
Middelsstore, slanke, mørkbrunlige løpebiller med sterkt reduserte fasettøyne. Hodet er ovalt, lengre enn bredt, kjevene ikke forstørrede, antennene knapt halvparten så løange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er lett rundede med fine punktstriper.

## Levevis
Artene lever i huler.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico.
 
## Systematisk inndeling

* ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
**** familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
****** stammen Platynini Bonelli, 1810 
******* slekten ***Mexisphodrus*** Barr, 1965
******** *[[Mexisphodrus boneti]]* (Bolivar, Pieltain & Hendrichs, 1964)
******** *[[Mexisphodrus cancuc]]* Barr, 1982
******** *[[Mexisphodrus cuetzalan]]* Barr, 1982
******** *[[Mexisphodrus gertschi]]* Hendrichs, Bolivar & Pieltain, 1966
******** *[[Mexisphodrus profundus]]* Barr, 1966
******** *[[Mexisphodrus purgatus]]* Barr, 1982
******** *[[Mexisphodrus spiritus]]* Barr, 1982
******** *[[Mexisphodrus tlamayaensis]]* Barr, 1966
******** *[[Mexisphodrus urquijoi]]* Hendrichs, Bolivar & Pieltain, 1978
******** *[[Mexisphodrus valverdensis]]* Barr, 1982
******** *[[Mexisphodrus veraecrucis]]* Barr, 1965
******** *[[Mexisphodrus zoquitlan]]* Barr, 1982

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Mexisphodrus gertschi''
*
Kiesraad

**Kiesraad** (norsk: valgråd, valgnemnd) er Nederlands offisielle valgnemnd. Den ble etablert i 1917, og består av sju medlemmer som oppnevnes av Nederlands innenriksminister. 

Kiesraad holder til i Den Haag og gir råd til Nederlands regjering og parlament i spørsmål som gjelder valgrett og valg. Det er også den sentrale valgnemnd ved valgene til Eerste Kamer og Tweede Kamer og til Europaparlamentet. Til oppgavene hører også å fastslå de offisielle valgresultatene og å offentliggjøre dem.

## Referanser
Psammodromius

***Psammodromius*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  

## Utseende
Små (4-5 millimeter), matt brungule løpebiller. Dekkvingene er tvert avkuttet bak og dekker ikke de bakerste barkkroppsleddene. Fasettøynene er nokså store og utstående. Pronotum er hjertformet, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis
Disse billene lever i sandete ørkenområder.

## Utbredelse
Slekten er beskrevet fra Egypt.

## Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[Lebiinae]]** Bonelli, 1810
****** stammen Lebiini Bonelli, 1810 
******* delgruppe Dromiusina Bonelli, 1810 
******** slekten ***Psammodromius*** Peyerimhoff, 1937
********* *[[Psammodromius damanabii]]* Morvan, 1977
********* *[[Psammodromius mirzayani]]* Morvan, 1977
********* *[[Psammodromius noctivagus]]* Peyerimhoff, 1927
********* *[[Psammodromius zajtzevi]]* (Eichler, 1924) (synonym *[[Psammodromius pallidicolor]]* Mandl, 1973)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anisostichus

***Anisostichus*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  Systematikken følger Carabidae of the World.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den sørlige delen av Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[Markløpere (insekt)|markløpere]]** Harpalinae Bonelli, 1810
****** stammen Harpalini Bonelli, 1810 
******* slekten ***Anisostichus*** Emden, 1953
******** *[[Anisostichus laevis]]* (Curtis, 1839)
******** *[[Anisostichus octopunctatus]]* (Dejean, 1829)
******** *[[Anisostichus posticus]]* (Dejean, 1829)
******** *[[Anisostichus solieri]]* (Csiki, 1932)

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Mutasjon D614G

**Mutasjon D614G** er en missense-mutasjon som påvirker SARS-CoV-2-virusets piggprotein, SARS-CoV-2 er det koronaviruset som fører til covid-19.

Frekvensen av mutasjonen i den virale populasjon tiltok i løpet av pandemien. G (glycin) hadde erstattet D (asparaginsyre) i posisjon 614 i funn foretatt i mange land, særlig i Europa skjønt langsommere i Kina og det øvrige Øst-Asia. Dette støttet hypotesen at G øker transmisjonsraten, noe som er konsistent med høyere virus titer og infektivitet *in vitro*. Forskere tilknyttet PANGOLIN-systemet gav mutasjonen tilnavnet **«Doug»**.

I juli 2020 ble det meldt at den mer smittsomme D614G SARS-CoV-2-varianten hadde bllitt den dominante form i pandemien. Public Health England (PHE) bekreftet at D614G-mutasjonen virket moderat styrkende inn på smitteevnen, og at mutasjonen ble fulgt med på internasjonalt.

Den globale fremvekst av D614G-mutasjonen korrelerte med fremveksten av tap av luktesansen (anosmi) som symptom på COVID-19, muligens mediert av høyere binding til ACE2-reseptorens bindingsdomene eller høyere proteinstabilitet, og således økende infektivitet av lukteslimhuden.

Varianter med D614G-mutasjonen er presentert i  G&nbsp;klade av GISAID-databasen og i B.1&nbsp;-kladen i PANGOLIN-verktøyet.

## Referanser
Pholeodytes

***Pholeodytes*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

## Utseende
Små (ca. 4-5 millimeter), spinkle, blankt rødlige til brune løpebiller med reduserte fasettøyne. Antennene er tynne og lange. Hodet er firkantet, fasettøynene små, kjevene ganske små. Pronotum er avrundet, lengre enn bredt, dekkvingene ovale med fine punktstriper, mye bredere enn forkroppen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[Markløpere (insekt)|markløpere]]** Harpalinae Bonelli, 1810
****** stammen Harpalini Bonelli, 1810 
******* slekten ***Pholeodytes*** Britton, 1962
******** *[[Pholeodytes cerberus]]* Britton, 1964
******** *[[Pholeodytes helmorei]]* Larochelle & Lariviere, 2005
******** *[[Pholeodytes nunni]]* Larochelle & Lariviere, 2005
******** *[[Pholeodytes palmai]]* Larochelle & Lariviere, 2005
******** *[[Pholeodytes townsendi]]* Britton, 1962

## Eksterne lenker
*
Ponapagonum

***Ponapagonum*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
Middelsstore (7-11 millimeter), avlange, brunlige løpebiller. Hodet er rundet med nokså små fasettøyne, kjevene ikke forstørrede, antennene tynne og noe over hlave kroppslengden. Pronotum er rundet med avsatte sidekanter og en skarp midtfure. Dekkvingene er langt ovale med tydelige punktstriper.

## Levevis
Artene er funnet i tett vegetasjon dominert av skruepalmer (*[[Pandanus]]*), mellom 300-600 meter over havet.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra øya Pohnpei i Mikronesia.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[Markløpere (insekt)|markløpere]]** Harpalinae Bonelli, 1810
****** stammen Platynini Bonelli, 1810 
******* slekten ***Ponapagonum*** Darlington, 1970
******** *[[Ponapagonum dybasi]]* Darlington, 1970
******** *[[Ponapagonum pairoti]]* Darlington, 1970

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Janos Mohoss

**Janos Mohoss** (født 21. juni 1936 i Budapest i Ungarn; død 12. desember 2020 samme sted) var en sveitsisk fekter av ungarsk herkomst.

## Biografi
Janos Mohoss begynte å ta undervisning i fektning i 1948 hos Honvéd Budapest. I desember 1956 flyktet han til Sveits,der han flere ganger vant mesterskap. Mohoss deltok på Sommer-OL 1972 i München  (sabelfekting).

Senere var han kampdommer, og reiste tilbake til Ungarn.

I desember 2020 døde Mohoss i en alder av 84 år av covid-19.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Notospeophonus

***Notospeophonus*** er en slekt av løpebiller om bare omfatter én kjent art.

## Utseende
Middelsstore (7-10 millimeter), slanke, rødlige løpebiller.

## Levevis
Mange av markløperne er generalister som kan finnes i mange ulike miljøer, først og fremst på bakken.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[markløpere]], [[Harpalinae]]** Bonelli, 1810
****** Stammen Harpalini Bonelli, 1810
******* Gruppen Pelmatellina Bates, 1882
******** Slekten  ***Notospeophonus*** Moore, 1962
********* *[[Notospeophonus castaneus]]* Moore, 1962
********* *[[Notospeophonus jasperensis]]* Moore, 1964
********* *[[Notospeophonus pallidus]]* Moore, 1964

## Referanser


## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Notospeophonus* https://bie.ala.org.au/species/urn%3Alsid%3Abiodiversity.org.au%3Aafd.taxon%3Aa0700b6a-fc5a-4e2d-a3ef-15ac7da51eda
*
Grindsag

**Grindsag** er en sag hvor sagbladet er festede til en grind. Det kan strammes og stilles i ulike vinkler i forhold til grinden.

## Referanser
Daer

***Daer***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende

## Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken. Disse artene lever i regnskog.

## Utbredelse
Slekten er utbredsti sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Lebiinae]]**  Bonelli, 1810
****** Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
******* Gruppen Lebiina Bonelli, 1810
******** Slekten ***Daer*** Semenov & Znojko, 1929
********* *[[Daer ales]]* Semenov & Znojko, 1929

## Eksterne lenker
*
István Turu

**István Turu** (født 25. september 1962 i Törökszentmiklós i Ungarn, død 16. februar 2021 i Ungarn) var en ungarsk bokser. 

Han konkurrerte i Sommer-OL 1988 i lettvekt.

Turu døde av covid-19 den 16. februar 2021, i en alder av 58 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ophonichius

***Ophonichius***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Pterostichinae]]** Bonelli, 1810  
****** stamme Abacetini Chaudoir, 1872
******* slekten ***Ophonichius*** Straneo, 1941
******** *[[Ophonichius gerardi]]* (Burgeon, 1935)
******** *[[Ophonichius giaquintoi]]* (Straneo, 1949)
******** *[[Ophonichius gigas]]* (Straneo, 1949)

## Eksterne lenker
*
Sagblad

Et **sagblad** er den delen av ei sag som brukes til å kutte materialet som skal kappes eller skjæres. Tennene, som fungerer som små meisler, er formet avhengig av formålet med den aktuelle saga. Ved å legge press på sagbladet eller arbeidsstykket trenger sagbladet tann for tann inn i materialet, hver tann fjerner ei flis.

Det finnes sagblad for kutting av forskjellige materialer som f.eks. tre, metall, plast eller stein. Sagblad er vanligvis av stål. Alle sagblad har tenner i et materiale som er hardere enn materialet som skal bearbeides. Det er sagblad for manuelle sager og for motordrevne sager. I sistnevnte tilfelle, avhengig av typen sag, kan sagbladets form ikke bare være rett, men også sirkulært eller i form av et endeløst belte eller bånd, som på ei båndsag. Motorsager har motorsagkjede. På ei håndsag er bladet festet til håndtaket, på ei baufil brukes et eget, utskiftbart sagblad. Disse sagbladene er typisk 0,8 til 1 mm tykke for trebearbeiding, omtrent 0,6 mm tykke for metallbearbeiding.

Tennene på ei sag er nesten alltid bøyd vekselvis til venstre og til høyre. Vikking eller vigging vil si å bøye tennene slik at de står tilstrekkelig ut til sidene – vekselvis til høyre og venstre. Dette for å forhindre at sagbladet setter seg fast i sagsporet. Noen sagblad kan kvesses, til det brukes fil.

## Tanngeometri
Sagblader har forskjellge geometri avhengig av bruksområde.

* På en kappsag er sagbladet optimalisert for å kappe ved, altså skjæring på tvers av trefibrene.
* På en kløyvsag er sagbladet optimalisert for kløyving langs trefibrene.
* Et universalblad er til en viss grad egnet til begge operasjoner.

Kuttbredden (engelsk: *kerf*) er bredden på åpningen som legges igjen av sagkuttet, og korrelerer tett med bredden på sagbladet.


Handsaw-sketch teeth at work and tpi.svg|Fintagget (øverst) og grovtannet blad (nederst). Tannvinkel (δ).
Saw blade.svg|Snittet av et sagblad


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Setodyschirius

***Setodyschirius*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.

## Utseende
Små, avlange, blanke, mørke løpebiller. 

## Levevis
Disse artene graver i bakken og lever mest under overflaten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[graveløpere]]** Scaritinae Bonelli, 1810
****** stammen Dyschiriini W. Kolbe, 1880 
******* slekten ***Setodyschirius*** Fedorenko, 1996
******** *[[Setodyschirius jabiru]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius kangaroo]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius macleayi]]* (Sloane, 1896)
******** *[[Setodyschirius mastersii]]* (Macleay, 1866)
******** *[[Setodyschirius monteithianus]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius ovensensis]]* (Blackburn, 1891)
******** *[[Setodyschirius pseudozonatus]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius stephensii]]* (Macleay, 1865)
******** *[[Setodyschirius storeyi]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius torrensensis]]* (Blackburn, 1890)
******** *[[Setodyschirius weiri]]* Bulirsch, 2011
******** *[[Setodyschirius wilsoni]]* (Sloane, 1923)
******** *[[Setodyschirius zonatus]]* (Putzeys, 1868)

## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Setodyschirius* https://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:dd2a24e5-386d-40ff-baea-1cefcb5fa5c0#overview
*
Rugiluclivina

***Rugiluclivina*** er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
Små til middelsstore (6-10 millimeter), smale, mørke løpebiller. Hodet er forholdsvis litem pronotum bredt rundet, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis
Disse billene graver i bakken og lever mest på fuktige steder, gjerne ved elver og vann.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, Vietnam).

## Systematisk inndeling
 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[graveløpere]]** Scaritinae Bonelli, 1810
****** stamme Clivinini
******* slekten ***Rugiluclivina*** Balkenohl, 1996
******** *[[Rugiluclivina leonina]]* Balkenohl, 1999
******** *[[Rugiluclivina promineoculata]]* Balkenohl, 2015
******** *[[Rugiluclivina puncticollis]]* Balkenohl, 1996
******** *[[Rugiluclivina reticulata]]* Balkenohl, 1996
******** *[[Rugiluclivina rugicollis]]* Balkenohl, 1996
******** *[[Rugiluclivina wrasei]]* Balkenohl, 1996

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Ruben Melogno

**Ruben Melogno** (født 2. desember 1945 i Montevideo i Uruguay, død 27. mars 2020 i Madrid) var en uruguayansk sanger.

## Biografi
Ruben Melogno var medlem av bandene Opus Alpha og Ovni 87. Han ble viden kjent som sanger for rockebandet Psiglo. I 1973 spiltet inn sitt første album, *[[Ideación]]*. Coverillustrasjonen, med bandmedlemmenes ansikter sammenfiltret, ble skapt av Melogno.

I 1975 slo han seg ned i Spania sammen med Psiglo-medlemmene Jorge García Banegas (keyboardspiller), César Rechac, Hermes Calabria (trommespiller) og Charlie Oviedo (bassist).

I 2018 deltok han på 20-årsfeiringene for La Triple Nelson på Solísteateret.

Melogno døde av covid-19 i mars 2020 i en alder av 74 år.

## Referanser
El Príncipe Gitano

**Enrique Castellón Vargas** (1928–2020), bedre kjent som **El Príncipe Gitano** («sigøynerprinsen») var en spansk flamencosanger, -skuespiller og -danser. 

## Biografi
Enrique Castellón Vargas var bror av rumbasangerinnen Dolores Vargas - «La Terremoto».

Da han var 14 år debuterte han på Teatro Calderón i Madrid i samme show som Lola Flores. Kort tid etter at han hadde opptrådt i sitt første egne show, «Pinceladas», ble han en betydelig størrelse innen 1950-årenes spanske sang. Dette var til tross for at hans egentlige store interesse var tyrefekting, men på det området hadde han ingen videre suksess.

Hans mest berømte sang var «Obí, obá». Han laget også en særegen versjon av Elvis Presley-sangen «In the Ghetto».

Han døde av covid-19.

## Filmografi
**[[Brindis al cielo]]* (1954)
**[[Un heredero en apuros]]* (1956)
**[[Veraneo en España]]* (1956)
**[[El alma de la copla]]* (1965)
**[[El milagro del cante]]* (1967)
**[[Españolear]]* (1969)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mariano Valdés Chávarri

**Mariano Valdés Chávarri** (født i 1947 i Madrid, død 27. februar 2021 i El Palmar) var en spansk kardiolog og akademiker.

## Biografi
Chávarri underviste i 35 år i Murcia. Han tok doktorgrad i medisin ved universitetet i Valencia og var den første noe sted i Spania som introduserte et angioplastiprogram for behandling av hjerteinfarkt. Han hadde utdannelse i indremedisin fra *Hospital Clínico Universitario de Valencia* og fra forskjellige amerikanske institusjoner: Mid America Heart Institute, Menorah Medical Center og Bethany Medical Center, alle i Kansas City i Missouri eller i tilgrensende Kansas City i Kansas.

I Spania ble Chávarri formann for patologiavdelingen ved Universitetet i Murcia og leder for kardiologi ved *Hospital Clínico Universitario Virgen de la Arrixaca*. Han gikk av i 2017, men fortsatte i privat praksis til sin død.

Mariano Valdés Chávarri døde av covid-19 i El Palmar den 27. februar 2021 i en alder av 74 år.

## Referanser
Antonio Giménez-Rico

**Antonio Giménez-Rico Sáenz de Cabezón** (født 20. november 1938 i Burgos i Spania, død 12. februar 2021 i Madrid) var en spansk filmregissør og manusforfatter. 

Hans best kjente verker var *[[Retrato de Familia]]* (1976), *[[El disputado voto del Sr. Cayo]]* (1986) og *[[Jarrapellejos]]* (1987).

Hans siste prosjekt var et historisk drama som utspiller seg i Burgos under den spanske borgerkrig, basert på Óscar Esquivias' roman *Inquietud en el  Paraíso* (2005).

Giménez-Rico døde 12. februar 2021 i Madrid, i en alder av 82 år, av covid-19. 

## Filmografi
* *El hueso* (1967)
* *El cronicón* (1970)
* *¿Es usted mi padre?* (1971)
* *[[Retrato de Familia]]* (1976), (basert på romanen *Mi idolatrado hijo Sisí* av Miguel Delibes)
* *Al fin solos, pero...* (1977)
* *Vestida de azul* (1984)
* *[[El disputado voto del Sr. Cayo]]* (1986)
* *[[Jarrapellejos]]* (1987), (basert på  wn roman av Felipe Trigo)
* *Soldadito español* (1988)
** Catorce estaciones* (1990)
* *Tres palabras* (1993)
* *Sombras y luces: Cien años de cine español* (1996), (dokumentar)
* *Las ratas* (1998), (basert på en roman av Miguel Delibes)
* *Primer y último amor* (2002), (basert på en roman av Torcuato Luca de Tena)
* *Hotel Danubio* (2003), (ny versjon av *Los peces rojos*, av José Antonio Nieves Conde, 1955)
* *El libro de las aguas* (2008), (basert på en roman av Alejandro López Andrada)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Gadolin

**Johan Gadolin** (født 5. juni 1760 i Åbo, død 15. august 1852 i Virmo) var en svensk og senere finlandsk kjemiker, fysiker og professor ved Kungliga Akademien i Åbo 1798-1822. Han oppdaget i 1794 grunnstoffet yttrium og har fått grunnstoffet gadolinium oppkalt etter seg.

## Biografi
Johan Gadolin var sønn av Jakob Gadolin og Elisabeth Browallius, datter av Johan Browallius og Elisabeth (Kippius) Ehrenholm. I 1775 begynte han å studere kjemi, først i Åbo og siden, under Torbern Bergmans ledelse, i Uppsala, hvor han i 1782 ble utnevnt til *filosofie magister*. Han var nær venn med Johan Gottlieb Gahn og Carl Wilhelm Scheele.

Sine første selvstendige arbeider offentliggjorde han i 1784 i disputasen *De theoria caloris corporum specifici*, om legemers absolutte varme. Takket være disse arbeidene ble Gadolin i 1785 utnevnt til *extra ordinarie professor* (en ubetalt posisjon) ved det filosofiske fakultetet i Åbo. I 1786-1788 gjorde Gadolin en utenlandsreise, hvor han blant annet utførte, sammen med Adair Crawford, en serie forsøk over isens spesifikke og latente varme, som han etter sin hjemkomst ytterligere utvidet med en mengde nye forsøk. Disse ble offentliggjort i 1792. De verdiene for vannets og isens latente og spesifikke varme, som han der meddelte, var de nøyaktigste bestemmelsene av disse konstantene til da, og hadde stor verdi.

Under den påfølgende tiden utgav Gadolin mange avhandlinger som viste stor selvstendighet og hadde stor innflytelse på samtidens forskning, spesielt den om forbrenningens natur (*Einige Bemerkungen über die Natur des Phlogiston*, i Crells «Annalen», 1788), som ennå på det første tiåret av 1800-tallet ble dekket selv av Jacob Berzelius.

Av stor vekt er hans studier av et mineral ifra Ytterby gruve («Undersökning av en svart tung stenart ifrån Ytterby stenbrott i Roslagen», Vitenskapsakademiets handlinger, 1794), hvor han oppdaget et nytt grunnstoff, yttrium. 1794 utgav han *Inledning til chemien*.

Gadolin ble i 1790 valgt som medlem av Kongelige Vitenskapsakademiet. I 1798 ble han utnevnt til kjemiprofessor. Fire år senere tok han avskjed fra professoratet, men hadde fortsatt noen år ansvar for universitetets mineralsamling.

## Referanser
DBm

**dBm** eller **dB<sub>mW</sub>** (desibel-milliwatts) er en enhet på nivået som brukes for å indikere at et effektnivå uttrykt i desibel (dB) med referanse til én milliwatt (1 mW). Suffikset m i dBm angir at forholdet skal ha en fast verdi lik én milliwatt som referanse.
Signalstyrke måles i dBm eller decibel-milliwatt, som forvirrende nok uttrykkes i negative verdier, altså med et minustegn foran.
Verdiene -60, -50, -40 og -30 dBm er god og pålitelig signalstyrke.

Det er brukt i radio, mikrobølgeovn og fiber-optisk kommunikasjon i nettverk som en praktisk måling av absolutt effekt på grunn av sin evne til å uttrykke både svært store og svært små verdier i en kort form i forhold til dBW, som er referert til én watt (1000&nbsp;mW).

## Referanser


## Eksterne lenker

* dBm kalkulator for impedans matchende
* Konvertere dBm til watt
Manøverskolen

**Manøverskolen** er en underavdeling av Hærens våpenskole (HVS) og har som rolle å ivareta ansvaret for fagansvaret og kompetanseutviklingen for kavaleri og infanteri i Hæren.

Kampeskadronen var tidligere underlagt avdelingen frem til det ble nedlagt i 2018 og re-etablert som en del av Porsanger bataljon.

## Referanser
Simon Kinberg

**Simon David Kingberg** (født 2. august 1973) er en britisk-født amerikaner. Han er best kjent for sitt arbeid på ''X-Men'' film-franchisen, og har også skrevet manus til filmer som *[[Mr. & Mrs. Smith]]* og *[[Sherlock Holmes (2009)|Sherlock Holmes]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Vasilij Lanovoj

**Vasilij Semjonovitsj Lanovoj** (russisk: Василий Семёнович Лановой) (1934–2021) var en sovjet-russisk skuespiller.

Han arbeidet ved Vakhtangovteateret i Moskva. Han var også kjent for lederen av filmfestivalen Artek for barn. 

Lanovoj ble hedret med KGB-prisen, Leninprisen og tittelen Folkets kunstner i Sovjetunionen. I 2019 fikk han tittelen Arbeidets helt i Den russiske føderasjon.

Han døde på sykehus i Moskva den 28. januar 2021 i en alder av 86 år av covid-19.

## Filmografi
* 1954 – Modenhetsattest
* 1961 – De røde seil
* 1966 – Idu na grozu
* 1967 – Anna Karenina
* 1968 – Sjestoje ijulja
* 1968 – Solaris
* 1971 – Ofitsery
* 1973 – Semnadtsat mgnovenij vesny
* 1976 – Dni Turbinykh
* 1977 – Soldaty svobody
* 1977 – Strannaja zjensjtsjina
* 1980 – Ogarjova, 6
* 1980 – Petrovka, 38

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skogveien (Ringerike)

**Skogveien** (1-9, 2-12) er en vei på Tolpinrud i Hønefoss. 

Veien ligger på Tolpinrud, og går fra Askveien til Tungaveien. Den ligger mellom Tungaveien og Markveien.

Blomsterveien er tverrgate til Skogveien. Veien er preget av trehusbebyggelse, og ligger ca 113 meter over havet midtveis.

## Bildegalleri

Skogveien sett fra Tungaveien, Ringerike.jpg|Skogveien sett fra Tungaveien.
Skogveien 12, Hønefoss.jpg|Skogveien 12.
Skogveien 6, Hønefoss.jpg|Skogveien 6.
Skogveien sett fra Blomsterveien, Ringerike.jpg|Skogveien sett fra Blomsterveien.


## Referanser
Sinesetosa

***Sinesetosa*** er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende

## Levevis
Disse billene graver i bakken og lever mest på fuktige steder, gjerne ved elver og vann.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Vietnam).

## Systematisk inndeling
 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[graveløpere]]** Scaritinae Bonelli, 1810
****** stamme Clivinini
******* slekten ***Sinesetosa*** Balkenohl, 1996
******** *[[Sinesetosa acugena]]* Balkenohl, 1996

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Asiamesterskapet i basketball for menn 1965

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1965** ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1965.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1967

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1967** ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i 1967.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1969

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1969** ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1969.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1960

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1960** ble arrangert i Manila på Filippinene i 1960.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1963

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1963** ble arrangert i Taipei i Republikken Kina i 1963.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1981

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1981** ble arrangert i Kolkata i India i 1981.

## Sluttstilling

## Referanser
Gjø-vard

**Gjø-Vard orienteringslag** ble stiftet 13. desember 1949 og holder til på Gjøvik i Innlandet fylke . Nåværende leder er Martin Ôhman.  

## Historikk
Gjø-Vard var en samling av tidligere Gjøvik Orienteringslag og Vardal Idrettsforenings o-gruppe. Olaf Johansson ble valgt til lagets første formann, og på et medlemsmøte i 1951 ble lagets logo bestemt. Klubbfargen burgunder ble fastsatt på årsmøtet i 1971.

I likhet med mange andre må Gjø-Vard sies å ha hatt sin storhetstid på 1980-tallet. Laget har fostret et tosifret antall landslagsutøvere (senior og junior) i både orientering og skiorientering, med Elisabeth Ingvaldsen som den mest kjente. Som aktiv var hun med og tok både VM- og EM-gull i stafett samt VM-bronse individuelt (sprint).

Men først og fremst har Gjø-Vard vært en breddeklubb for både unge og voksne fra Gjøvik, Vardal og Biri.

Stolpejakt er en fysisk lavterskel-aktivitet som ble arrangert for første gang på Gjøvik høsten 2013. Siden har stolpejakten bredt om seg til store deler av landet. Nesten 8000 deltok på stolpejakten i Gjøvik i 2020. I regi av Foreningen Stolpejakten (stiftet høsten 2014) deltok over 186.000 på landsbasis i 2020.

## Eksterne lenker
* Gjø-Vards hjemmeside
Formell ladning

I kjemi er **formell ladning**, ladningen som tildeles et atom i et molekyl, forutsatt at elektroner i alle kjemiske bindinger deles likt mellom atomer, uavhengig av relativ elektronegativitet. Når man bestemmer den beste Lewisstrukturen (eller den dominerende resonansstrukturen) for et molekyl, velges strukturen slik at den formelle ladningen på hvert av atomene er så nær null som mulig.

Den formelle ladningen til et hvilket som helst atom i et molekyl kan beregnes ved hjelp av følgende ligning:

: FC = V - N - \frac{B}{2}\ 

hvor V er antallet valenselektroner av det nøytrale atomet i grunntilstanden, N er antallet ikke bindende valenselektroner på dette atomet i molekylet og B er det totale antallet elektroner som er delt i bindinger med andre atomer i molekylet. 

## Brukskonvensjoner

I organisk kjemi konvensjoner er formell ladning en essensiell egenskap for en rett Lewis-Kekule struktur, og en struktur som utelater formelle ladninger som ikke er null, anses som feil, eller i det minste ufullstendig. I motsetning til dette blir ikke denne konvensjonen fulgt i uorganisk kjemi. Formelle ladninger trekkes i nærheten av atomet som bærer ladningen. 

På den annen side vil mange arbeidere i organometallisk kjemi og et flertall av arbeidere innen koordineringskjemi utelate formelle ladninger, med mindre de er nødvendige for å komme med et spesielt poeng. I stedet bruker de en lite hjørne (⌝ ) som er plassert oppe i høyre hjørne av molekylet. Slik som figuren viser.

## Eksempler

* Eksempel: CO2  er et nøytralt molekyl med totalt 16 valenselektroner. Det er ulike måter å tegne Lewisstrukturen
** Karbon har enkeltbånd til begge oksygenatomene (karbon = +2, hvert oksygen = -1, total formell ladning = 0)
** Karbon her enkeltbånd til ett oksygenatom, og dobbeltbånd til det andre (karbon = +1, oksygenenkel =0, oksygendobbel = +1, total formell ladning = 0=)
** Karbon har dobbeltbånd til begge oksygenatomene, (karbon = 0, hvert oksygen = 0, total formell ladning = 0)

Selv om alle tre strukturene ga oss en total ladning på null, er den endelige strukturen den overlegne fordi det i det hele tatt ikke er ladninger i molekylet.

## Referanser
4human

**4human** er en ledende programvareleverandør som tilbyr HRM- og kvalitetsstyringssystemer med tilhørende konsulenttjenester. 4human har 110+ ansatte, og over 1600 kunder i offentlig og privat sektor i Norden med til sammen 400.000 ansatte som benytter våre løsninger daglig. 

Konsernet omfatter underselskapene 4human HRM, 4human TQM og 4human QM365.

## Underselskaper

*4human HRM* er arnestedet for Norsk Lønn og Personal (NLP), som ble brukt som lønnssystem i nesten alle norske kommuner og fylkeskommuner. I 2015 kjøpte selskapet opp Evolution Software med sitt skybaserte HR-system. 4human HRM leverer blant annet digitale håndbøker med fokus på HMS, onboarding og lederstøtte, i tillegg til personalsystem som fraværsoppfølging, medarbeidersamtaler, arbeidsplaner, kompetanseutvikling og timeregistrering. I det siste året har konsernet stått fram som et av Norges ledende software-selskap innen skybaserte HR- og ledelsessystemer.

*4human TQM* leverer en SaaS-løsning for HMS, kvalitet og ytremiljø til over 400 juridiske virksomheter i privat og offentlig sektor. 4human TQM leverer tjenester innen avviksbehandling, risikostyring og prosessorientert dokumentstyring.

*4human QM365* tilbyr tjenester innen HMS- og miljøstyring, og er en leverandør innen modulbaserte løsninger innenfor kvalitetsstyring. QM365 ble en del av 4human-gruppen i starten av 2021.

## Historie

* 1956- Selskapet etableres under navnet Vestfold og Telemark Hullkortsentral.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                           
* 1960- Navnet endres til Vestfold, Telemark og Aust-agder EDB Sentral.
* 1975- Navnet endres til Vest-Viken EDB Sentral AL.     
* 1989- 4human var med på å etablere NIT AS (Norsk Informasjonsteknologi).
* 1997- NIT fusjoneres med IBM.
* 2011-  AD Gruppen etableres.
* 2014-  AD Gruppen kjøper Evolution Software.
* 2016- Navnet endres til 4human.
* 2018- 4human kjøper TQM Partner
* 2021- 4human kjøper Simpli Software
*2021- 4human selger 4human IT

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Superisligaen 2020/21

**[[Superisligaen]] 2020/21** var den 61. sesongen av Danmarks øverste nivå i ishockey.  vant grunnserien. Det ble spilt 203 av de 216 planlagte kampene i grunnserien før sluttspillet begynte. Sluttspillet ble også vunnet av  etter å ha slått  4&ndash;2 i kamper i fianlen.

## Tabellen

## Lagene

## Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Superisligaen 2019/20

**[[Superisligaen]] 2019/20** var den 60. sesongen av Danmarks øverste nivå i ishockey.  vant grunnserien. Sluttspillet ble avlyst grunnet Koronaviruspandemien

## Tabellen

## Lagene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Superisligaen 2018/19

**[[Superisligaen]] 2018/19** var den 59. sesongen av Danmarks øverste nivå i ishockey.  vant både grunnserien og sluttspillet.

## Tabellen

## Lagene

## Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gita S. Norheim

**Gita Synnøve Norheim** (født 18. april 1965) er en norsk billedkunstner og grafisk formgiver. Hun er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1984-1989). Hun har flere utsmykningsoppdrag bak seg, de fleste i samarbeid med søsteren Turid Uldal. Sammen med søsteren designer hun gravminner og minnelunder i syrefast stål. Hennes arbeider er innkjøpt av Willums Legat (1997) og Norsk kulturråd (1987).

## Utstillinger og utsmykningsoppdrag (i utvalg)

* Spriten kunsthall, Skien (separatutstilling, desember 2016)
* Tinn kunstforening (separatutstilling, 2007)
* Porsgrunn Kunstforening (separatutstilling, 1997)
## Utsmykningsoppdrag (utvalg)

* Minnelundsmonumenter, Grefsen gravplass, i samarbeid med Turid Uldal 
* Enggrav skole og barnehage, Skien kommune 2011 
* Ladegården sykehjem, Bergen, i samarbeid m T. Uldal, 2008 
* Rundkjøring v. Herkules kjøpesenter- Skien kommune, i samarbeid m T. Uldal, 2007 
* Herkules kjøpesenter, Skien, i samarbeid m T. Uldal, 2007 
* Enggrav skole- og barnehage, Skien, 2006 - 2007 
* Brevik Kulturhus i samarbeid m T. Uldal , 2006 
* Altertavle, Gulset kirke, Skien, 1987

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilde innkjøpt av Willums legat (Digitaltmuseum.no)
* Mor og døtre stiller ut (Stavanger Aftenblad)
Adrian Grbić

**Adrian Grbić** (født 1996) er en østerriksk fotballspiller som spiller for den sveitsiske klubben .

Grbić har tidligere spilt for blant andre Floridsdorfer AC, Rheindorf Altach og Clermont Foot.

## Klubbkarriere
Grbić startet sin fotballkarriere hos den lokale klubben SC Wiener Viktoria før han i 2004 gikk inn i akademiet til SK Rapid Wien. I 2012 gikk han videre til ungdomsakademiet hos den tyske klubben VfB Stuttgart. Han ble hentet opp til andrelaget VfB Stuttgart II i forkant av 2015-sesongen, og fikk sin profesjonelle debut den 15. august 2015 i en kamp mot SG Sonnenhof Großaspach på tredje nivå.

Sommeren 2017 meldte han overgang hjem til Østerrike og klubben Floridsdorfer AC, som da spilte på nest øverste nivå. Her spilte han 27 seriekamper og noterte seg for fem mål, noe som gjorde at han meldte overgang til SC Rheindorf Altach i Bundesligaen den påfølgende sommeren. Etter at kontrakten med klubben løp ut sommeren 2019 gikk han til den franske klubben Clermont Foot i Ligue 2, hvor han skrev under på en treårskontrakt. Her spilte han én sesong og noterte seg for 17 mål på 26 seriekamper, noe som gjorde ham ettertraktet for større klubber. 

Den 8. juli 2020 signerte han under på en femårskontrakt med Ligue 1-klubben FC Lorient.

## Landslagskarriere
Grbić debuterte for Østerrike U16 i 2011 og spilte flere kamper på aldersbestemte landslag for Østerrike frem til 2019. Han fikk sin a-landslagsdebut for  i en nasjonsligakamp borte mot  den 4. september 2020 (1–2). Hans første landslagsmål kom i vennskapskamp hjemme mot  den 7. oktober 2020 (2–1).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Repetisjonstjeneste

**Repetisjonstjeneste** er en del av verneplikten i Norge. Tjenesten innebærer øving og bruk av tjenestepliktige som ikke er i daglig tjeneste. Den skal normalt ikke overstige 21 dager.

Målet med repetisjonstjeneste er å holde ved like både det den tjenestepliktige har trent på og kunnskapen om den tjenestepliktiges egen rolle i krise eller krig.​​​

Det er straffbart ikke å møte til repetisjonstjeneste.

## Se også
* Førstegangstjeneste

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1985

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1985** ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1985.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1993

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1993** ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1993.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1995

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1995** ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i 1995.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1997

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1997** ble arrangert i Riyadh i Saudi-Arabia i 1997.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1999

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1999** ble arrangert i Fukuoka i Japan i 1999.

## Sluttstilling

## Referanser
Asiamesterskapet i basketball for menn 1987

**Asiamesterskapet i basketball for menn 1987** ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1987.

## Sluttstilling

## Referanser
Skavdalen naturreservat

**Skavdalen naturreservat** ble opprettet i 2017 og ligger vest for Skarnsundet i Inderøy kommune i Trøndelag. Naturreservatet har en utstrekning på 2,4 km fra Småvika ved Skarnsundet i nordøst, bratt og ulendt opp til Storlia 380 moh. i sørvest.      

Formålet med vernet er å bevare et variert område med gammel og lite påvirket skog. Med sin variasjon i form av naturtyper, økosystemer, arter og naturlige økologiske prosesser har området særlig betydning for biologisk mangfold, særlig knyttet til bekkekløfter, rike skogtyper og sårbare og sjeldne arter knyttet til disse skogtypene. Formålet omfatter også bevaring av det samiske naturgrunnlaget.  

Området har høyt og variert artsmangfold. Av rødlistede naturtyper finnes kalkgranskog, boreal regnskog og kildeskog. Det er stedvis høy konsentrasjon av død ved. Særlig i de høyere områdene er det meget gamle og grove trær. Området har høy andel av verdifulle kjerneområder.

Adkomst inn i naturreservatet er på delvis gjengrodde tømmerveier. Det er sti opp til Storlia med utsikt over Innherred og indre del av Trondheimsfjorden.

## Referanser