Innendørsbelysning

**Innendørsbelysning** eller **innebelysning** er belysning av interiøret i bygninger ved hjelp av naturlige og kunstige lyskilder. Det ansees som nødvendig i blanet annet boliger (se boligbelysning) og næringsbygg. 

Funksjonene til innendørsbelysning er for det første å bringe lys inn i rom slik at mennesker ser godt og rommet blir funksjonelt, og for det andre for å spille sammen med arkitekturen og interiørdesignet slik at rommet fremstår attraktivt får folk til å føle seg komfortable. Innendørsbelysning setter stemning, orienterer og styrer bevegelser og blikk, strukturerer, skulpturerer og fremhever.

Innvendig belysning kan designes av lysdesignere, interiørdesignere, arkitekter eller lekfol. Undervisning innen innvendig belysning gjøres vanligvis bare i grunnleggende i arkitekturstudier. Scenebelysning omfatter noen beslektede temaer, og benyttes av lysteknikere i teater, film og TV.

## Innebelysningens funksjoner
I likhet med bildekunst er arkitektur og design kunstarter som primært er rettet mot synssansen. Derfor er det i en designers interesse å ikke bare mestre designet sitt, men også lyset det presenteres i. Et godt lysoppsett vil fremheve den tiltenkte effekten av et design, mens et dårlig oppsett tvert imot kan motvirke den ønskede effekten. Lysdesign bør ikke skje etter designprosessen, men snarere være en del av designprosessen, ifølge den amerikanske lysdesigneren Sage Russell som har forfattet den innflytelsesrike læreboken *The Architecture of Light* (2008). Russel hevder at lys absolutt kan «tilføres» et ferdig designet rom, men at resultatet aldri vil nå det storslagenheten som er mulig når lys er en del av hvert trinn i et prosjekt. Enhver beslutning om form, skala, materiale og farge tilsvarer en beslutning om lys. Når disse beslutningene om belysning tas gjennom hele designprosessen er resultatet en designdybde som ikke kan oppnås ved å bare helle lys over et ferdig designprosjekt.

Typiske mål som skal oppnås gjennom lysdesign er å lede folk gjennom et rom på best mulig måte, gi dem følelsen av at rommet er lyst, og skape blikkfang gjennom kontraster mellom lys og mørke. Fraværet av lysdesign kjennetegnes ofte enten av akkumulering av overdrevent sterkt lys eller av at lyset er jevnt "diffusert" i hele rommet. Godt lysdesign, betyr derimot ofte at det brukes mindre lys (spesielt mindre *kunstig* lys) totalt sett enn ved uprofesjonell belysning, men at dette lyset brukes på en mer målrettet og effektiv måte. Godt lysdesign er dermed fundamentalt forskjellig fra akkumulering av visuelt attraktivt lys, og en aforisme på dette fra Sage Russel er at «god belysning trekker oppmerksomheten til et rom, mens dårlig belysning trekker oppmerksomhet til seg selv».

## Innebelysning med kunstige lyskilder
### Lamper og armaturer for innendørsbelysning
Når man velger lyskilder til innendørsbelysning må man ta hensyn til faktorer som belysningsstyrke (målt i lux), lysfluks (målt i lumen), fargetemperatur (målt i kelvin) og fargegjengivelse (for eksempel CRI eller den mer moderne TM-30, eller spesialiserte varianter som TLCI, TLMF og SSI for TV-produksjon).

Lysdesignere foretrekker å jobbe med lyskilder som ikke er ment å være iøynefallende og derfor er skjult så mye som mulig. Dekorative armaturer, som i seg selv er produkter av designprosesser, brukes kun der de er uttrykkelig ønsket som blikkfang.

### Begrensninger satt av bygningsmassen

Hvilke belysningsinstallasjoner som er mulige eller enkle å installere, avhenger av byggets oppbygning, som igjen kan variere sterkt fra land til land og ulike tidsperioder. For eksempel har downlights innfelt i taket vært populære i USA de siste tiårene, fordi den vanlige typen trekonstruksjonen består av trebjelker kledd med gipsplater og en del luft bak slik at det er relativt enkelt å åpne og lykke gipsen igjen, selv for amatører. I en del europeiske land derimot er det vanlig med solide materialer som betong i taket, hvilket gjør senere modifikasjoner komplekse og dyre. Som et resultat blir noen leiligheter i Europa utstyrt med taktilkoblinger i alle rom under bygging, mens det i USA er vanlig å bygge soverom uten taktilkoblinger, men i stedet med en egen stikkontakt som kan styres med en bryter ved døren. Begge løsningene er vanlig i Norge.

### Lysparametere
Intuitivt kan ikke luften i et rom belyses, og øynene er heller ikke laget for å gjøre mye med lys som kommer direkte fra en kilde. For å kunne sette pris på lyset som sendes ut må dette lyset reflekteres fra en overflate. For eksempel kan en lysekrone være iøynefallende og pen å se på, men være blendende dersom man ser direkte på lyskilden i ellers mørke omgivelser. Lysdesign blir derfor sett på som å «male» utvalgte overflater og objekter med naturlig eller kunstig lys. Viktige parametere som spiller en rolle i denne prosessen er lysets tekstur, form, intensitet og farge, samt plasseringen av de opplyste overflatene og lyskildene.

#### Lysintensitet

Fil:Interior_Lighting_Artificial_08.png|Fire forskjellige lysintensiteter
Fil:Interior_Lighting_Artificial_10.png|
Fil:Interior_Lighting_Artificial_13.png|
Fil:Interior_Lighting_Artificial_12.png|


Lysstyrken i et rom avhenger – i tillegg til rommets størrelse, antall og styrke på lyskildene – av fargen og teksturen til de store flatene (vegger, tak, gulv):


Fil:Interior_Lighting_Artificial_35.png|Svarte vegger (belysningsinstallasjonen er den samme i alle følgende eksempler)
Fil:Interior_Lighting_Artificial_34.png|Mellomgrå vegger
Fil:Interior_Lighting_Artificial_31.png|Nesten hvite vegger
Fil:Interior_Lighting_Artificial_33.png|Grove vegger
Fil:Interior_Lighting_Artificial_32.png|Høyglansvegger
Fil:Interior_Lighting_Artificial_36.png|Speilvegger


Fargen på de belyste overflatene er også avgjørende for lysintensiteten når objekter skal fremheves, for eksempel med spotlights.

Når det gjelder lysintensitet må man skille mellom:
* Lysstyrken som objektivt kreves for visuelle oppgaver som lesing, matlaging eller tegning
* Lysstyrken i et rom slik den oppfattes av mennesker

Førstnevnte kan måles presist og uttrykkes i fysiske enheter, mens sistnevnte avhenger av en rekke faktorer, hvorav målbar lysintensitet bare er én blant mange. Mens en del forhandlere og tjenesteleverandører gir anbefalinger for lysintensitet, har DIN, som har standardiserte belysningsnivåer for arbeidsplasser, skoler, museer, hoteller og restauranter, med god grunn avstått fra å gjøre det samme for boliger. Sage Russell har for eksempel beskrevet i detalj hvordan lysdesignere bestemmer og beregner belysningskrav i kapittel 18–20 i sin bok *The Architecture of Light*.

##### Minimums lysintensiteter for spesifikke visuelle oppgaver
For å sikre tilstrekkelig lys for spesifikke visuelle oppgaver i et oppholdsrom fins det flere kilder man kan ta utgangspunkt i fra litteraturen. For eksempel finnes det DIN-standarder for tilsvarende oppgaver i andre typer miljøer som kan gi en pekepinn. En alternativ kilde er tabeller fra AMEV-komiteen som anbefaler 200 lux for baderom og toalettområder, minimum 300 lux for lekerom i barnehager og for rene dataarbeidsplasser, 500 lux for leseområder i biblioteker, skrivebord på kontorer og for restaurantkjøkken, og 750 lux for tegneområder på kontorer og for kunstrom på kunstskoler. Ved utforming av belysning for slike arbeidsplasser må det også tas hensyn til at for eksempel LED-lamper mister noe av lysstyrken over tid.

Eldre mennesker trenger også opptil dobbelt så mye lys som yngre mennesker for spesifikke visuelle oppgaver.

##### Menneskelig oppfattet lysstyrke
Menneskelig oppfatning av lysstyrke er på ingen måte utelukkende et spørsmål om mengden lys som kan måles i et rom. Snarere bestemmes den av fire andre faktorer:

* Adaptasjon: Den menneskelige synssansen er ekstremt tilpasningsdyktig og kan fungere godt ved svært forskjellige lysstyrkenivåer, selv om øyet trenger en viss tid for å tilpasse seg når det byttes mellom forskjellige lysstyrkenivåer. Skotopisk syn (nattsyn) er mulig ved mindre enn 1 lux (fullt måneskinn har 0.05–0.1 lux). Ved svært høye lysnivåer fungerer imidlertid synet fortsatt, men netthinnen blir skadet (i dyreforsøk ved 6000 lux). Mennesker kan observere *forskjeller* i lysstyrke, men uten hjelpemidler har mennesker imidlertid begrenset evne til å estimere den *absolutte* lysstyrken i et miljø. Siden synssansen kompenserer svært godt for endringer i lyskonsentrasjon kan lysdesign i mange tilfeller bruke svært lite lys.
* Kontrast og lysstyrke: Menneskelig vurdering av lysstyrke er i stor grad basert på oppfatningen av kontrast. 
* Øyet oppfatter at to overflater (for eksempel to vegger som møtes i et hjørne) ikke er den samme veggen, men to forskjellige vegger, fordi de reflekterer lyset med ulik intensitet. Jo større forskjellen er, desto høyere vurderer folk lysstyrken.


Fil:Contrasts_in_lighting_–_low.png|Lav kontrast i frontalt strølys
Fil:Contrasts_in_lighting_–_high.png|Høy kontrast med rettet lys fra siden


* Fototropisme: Lysdesignere kan dra nytte av den menneskelige tendensen til å vie mer oppmerksomhet til sterkt opplyste overflater og gjenstander enn til mindre sterkt opplyste ved å arrangere belysningen smart, slik at belysningen antyder at et rom er lysere enn det faktisk er.
* Horisontalt blikk: På grunn av sin oppreiste holdning har folk en tendens til å se rundt seg i stedet for opp eller ned, og oppfatter derfor vertikale flater (vegger) sterkere enn horisontale (gulv, tak). Som et resultat bedømmer mennesker lysstyrken i et rom primært basert på mengden lys som reflekteres fra vertikale flater. Når lysdesignere ønsker å foreslå lysstyrke belyser de derfor ofte vegger i stedet for gulv eller tak.


Fil:Interior_Lighting_Artificial_01.png|Et opplyst gulv
Fil:Interior_Lighting_Artificial_24.png|En opplyst vegg
Fil:Interior_Lighting_Artificial_03.png|Et opplyst tak


##### Virkning av forskjellige lysintensiteter
Orientering mot relevante retningslinjer for lysintensitet kan være spesielt viktig når lysdesignet er ment å imøtekomme svært spesifikke visuelle oppgaver. Imidlertid tyr lysdesignere sjelden til slike spesifikasjoner, ettersom målene med arbeidet deres strekker seg langt utover bare å tilveiebringe arbeidslys. Dermed kan et lysdesign kreve bruk av mindre lys enn spesifisert i relevante retningslinjer for å oppnå ønsket effekt. Lav lysintensitet er ofte assosiert med avslappede, intime og personlige miljøer, og kan oppmuntre til avslapning og kontemplasjon. Høy lysintensitet er derimot assosiert med mer sterile, offentlige, aktive og kinetiske miljøer, og kan stimulere til aktivitet og bevegelse.


Fil:Interior_Lighting_Artificial_25.png|Mørkt, men koselig og intimt
Fil:Interior_Lighting_Artificial_27.png|Det eneste lyset kommer ovenfra, og gjør at dette rommet verken virker koselig eller lyst
Fil:Interior_Lighting_Artificial_28.png|Surrealistisk interiør med sterkt spredt lys som strømmer inn gjennom et glassgulv og et glasstak
Fil:Interior_Lighting_Artificial_29.png|Sterkt indirekte lys, hvis kilder er plassert over et nesten romfyllende takpanel, skaper en tilnærming til dagslysforhold


#### Lysets former
Innen lysdesign skilles det mellom tre grunnleggende geometriske lysformer, som hver krever forskjellige typer lamper:

* Lysflater og lyslinjer (engelsk: *planes of light*, *lines of light* ). LED-striper, lyslister og lysrør er de mest brukte lineære lyskildene i dag, og avhengig av type kan disse henges opp og plasseres på et skjult sted, eller monteres på synlige overflater for ulike effekter. Når lineære lyskilder rettes mot en overflate (justert parallelt med den), skaper de mer eller mindre rektangulære «lysflater» eller «lyslinjer». Begge deler brukes av lysdesignere. For eksempel brukes lineær belysning til å simulere dagslys (som kommer gjennom et vindu eller takvindu), for å fremheve rette linjer i et rom, eller for å motvirke sterk aksentbelysning. Lineær belysning er spesielt egnet for nøktern, moderne arkitektur der den støtter inntrykket av renslighet og effisiens.
* Lyspøl (*pools of light*): Lyspøler er bruk av flere, mindre, målrettede lyskilder for å skape lokaliserte belysningsområder i stedet for et ensartet, samlet lys. Små LED-lamper kan enkelt utstyres med reflektorer og andre optiske elementer for å sende ut svært fokusert lys som spotlights, som «maler» parabolske, elliptiske eller sirkuære pøler av lys på overflatene det reflekteres fra. Avhengig av fokuseringsstyrken danner kantene på disse pølene enten myke eller harde overganger. Lysdesignere bruker for eksempel lyspøler til å fremheve objekter eller arkitektoniske elementer, eller skape interesse på overflater som ellers ville vært svært ensartede.
* Lysende gjenstander (*glowing objects*): Armaturer (altså vegglamper, pendellamper, bordlamper og lignende gjenstander) som i tillegg til en lampe også er utstyrt med en skjerm for å diffusere lyset eller har andre elementer for å bryte lyset. Det anses som dårlig praksis innen lysdesign å gjøre lysende gjenstander til de viktigste lyskildene i et rom. For å gi nok lys til å brukes som generell belysning må de inneholde svært kraftige lamper, hvilket gjør at dekorasjonene blir overdrevent lyse og blant annet fører til at resten av rommet oppfattes som mørkt. Lysdesignere har en tendens til å bruke lysende gjenstander sparsomt, for eksempel for å lede og orientere blikket til den som betrakter et rom. De fleste steder foretrekker lysdesignere lyskilder som er diskret plassert eller skjult og som tiltrekker seg så lite oppmerksomhet som mulig. Spotlights inntar en mellomposisjon mellom rent dekorative lys og helt skjulte lyskilder, og brukes ofte i profesjonell lysdesign.

Bruk av lysformer som sjelden forekommer i naturen er et av de mest effektive virkemidlene for å gjøre et rom visuelt interessant. Imidlertid anses overdreven bruk av slike virkemidler som like upassende som å noen ganger ikke bruke dem.


Fil:Interior_Lighting_Artificial_22.png|En linje med lys
Fil:Interior_Lighting_Artificial_21.png|To parabolske lyspøler
Fil:Interior_Lighting_Artificial_26.png|Et lysende objekt


#### Lysets tekstur

Lysets tekstur er måten lyset sendes ut fra en lyskilde, og omfatter et spekter av muligheter. På den ene siden har man mykt, jevnt fordelt, diffust lys, ofte fra en lyskilde som bruker diffuserende materialer. På den motsatte siden av spekteret har man skarpt, retningsbestemt lys, ofte fra en lyskilde med presisjonsspeil og linser få å sørge for at lyset rettes i en bestemt retning. For svært retningsbestemt lys brukes vanligvis halogenreflektorlamper, men noen LED-lamper kan oppnå samme effekt.

Forskjellene mellom mykt/diffust og skarpt/retningsbestemt lys er spesielt tydelige i skyggene som skapes av lyset og dets former. Lys fra diffuse lyskilder overlapper seg selv, skaper bare svake skygger, og når det «males» på en overflate mangler det skarpt definerte kanter. De er imidlertid også å foretrekke der hvor teksturen til materialer ønskes å skjules (for eksempel en vegg med spontapet, såkalt *Raufaser*). Derimot sender retningsbestemte lyskilder ut lys som skaper tydelig gjenkjennelige former med klare kanter, og gir uttalte skygger og kontraster som fremhever materialteksturer.

Diffust lys føles mer behagelig enn retningsbestemt lys for folk som bruker mye tid i det. Retningsbestemt lys skaper imidlertid mer oppmerksomhet og visuell interesse.

#### Fargetemperatur
Fargetemperaturen til en lyskilde måles i kelvin, og indikerer om lyset har en svak rødlig fargetone («varmt» lys, under 3300 kelvin) eller en blålig fargetone («kaldt» lys, over 5300 kelvin). Det rene hvite området imellom kalles «nøytralt» lys. Naturlig sollys er varierer avhengig av lysspredningsforholdene, men er enten nøytralt eller kaldt.

Hvordan varmt og kaldt lys påvirker en person avhenger blant annet av en persons humør, individuell erfaring, bakgrunn og kultur. Imidlertid forbinder mange varmt lys med ro, avslapning og langsomhet, mens kaldt lys derimot anses som stimulerende og forfriskende. Lysdesignere bruker disse egenskapene målrettet i sitt arbeid.

Mange moderne lyskilder kan endre fargetemperatur, enten ved å bytte til lamper med andre fargetemperaturer eller bruke lamper med varmdimming (*dim to warm*).

Valg av fargetemperatur er spesielt viktig når man belyser overflater som i seg selv har en varm eller kald farge. Fargetemperatur (som er et spørsmål om smak) må ikke forveksles med fargegjengivelse (som er et spørsmål om kvalitet). Lysstoffrør kan ofte oppføre seg uforutsigbart.


Fil:Interior_Lighting_Artificial_14a.png|Varmt lys
Fil:Interior_Lighting_Artificial_13.png|Nøytralt lys
Fil:Interior_Lighting_Artificial_15a.png|Kaldt lys


#### Posisjonering av lamper

Svært forskjellige effekter oppnås avhengig av lampens plassering og området som belyses. Lysdesignere har generelt en tendens til å plassere lyskilder i utkanten av et rom i stedet for i midten. Det anses også som upassende å plassere lyskilder i nærheten av vinduer eller andre glassflater slik at lyset deres reflekteres i dem.

; Fra taket til gulvet
: Den mest konvensjonelle teknikken for innendørsbelysning er å installere en lyskilde i taket (eller sette den inn i taket) og rette lyset nedover, vanligvis inspirert av det faktum at sollys også kommer ovenfra. Avhengig av hvordan dette gjøres fungerer det faktisk i mange tilfeller bra fra et lysdesignperspektiv, men det finnes en rekke alternativer som ofte fører til bedre resultater.

; Fra taket til veggen
: I stedet for å peke mot gulvet kan en lyskilde i taket også rettes mot en vegg. Effekten er vanligvis at rommet oppfattes som lysere og større enn om gulvet var opplyst.

; Fra gulv til vegg
: Innfelte lyskilder kan brukes til å belyse vegger, tak, undersider og lignende. Avhengig av hvordan dette utføres kan teknikken enten fremheve høyden og vertikaliteten til et rom eller få det til å virke mer intimt.

; Fra veggen til taket
: Hvis lyskilden er installert nær gulvet (i stedet for nær toppen av veggen) kan belysningen av taket skape et inntrykk av åpenhet. Ofte er lyset tilstrekkelig til å lyse opp rommet, og det er dermed mindre behov for ekstra lyskilder (som aksentbelysning eller arbeidsbelysning).

; Fra veggen tilbake til veggen
: Hvis en vegg må belyses, men lyskilder ikke kan installeres i gulvet eller taket, er det mulig å plassere spesielle armaturer direkte på veggen i stedet som reflekterer lyset tilbake på veggen.

; Lysfuge
: Lineære lyskilder (som LED-list eller naturlig lys) kan integreres i vegger og tak for å danne såkalte lysfuger (tysk: *Fugenlicht*). Det indirekte lyset som sendes ut fra dem fremhever rommets former, og kan også etterligne dagslys. På lignende måte kan man simulere dagslys nedover gardiner ved å montere lyslister i en gardinkasse (lik som en fordakning eller gesims) som lyser mot gardinene.

; Fra den nedre delen av veggen over gulvet
: Lyskilder installert nær gulvet og som lyser opp gulvet brukes vanligvis ved trappetrinn, men er også egnet for noen andre gulvflater. De er vanligvis integrert i veggen.

; Lysende objekter
: Pendel-, vegg-, bord-, gulvarmaturer og lignende – som lyser opp objekter som i seg selv er produkter av designprosesser, som en pen lampe – brukes først og fremst av lysdesignere som avsluttende elementer som skal plasseres i et ellers ferdig lysdesign. De trenger vanligvis bare å gi en liten mengde lys.

### Komposisjon

Som alt annet design er lysdesign ikke bare underlagt prinsippet om at form følger funksjon,, men også lovene for kunstnerisk komposisjon. Aksentbelysning brukes for eksempel til å skape visuelt hierarki, altså å gi oppmerksomhet til de opplyste elementene.

En annen viktig komposisjonsfaktor er balanse: Hvis for eksempel et tak er opplyst i en stue (for å få mye diffust lys) kan elementer i den nedre delen av rommet (f.eks. et salongbord) brukes for å trekke oppmerksomheten nedover. På samme måte når mange spotlights brukes kan bruk av ekstra lineært lys balansere det visuelle rotet som skapes av lyspølene.

Dårlig lyskomposisjon kan også manifestere seg i bruk av for mange lyskilder i ett område, noe som skaper visuelt kaos.

### De fem lagene med lys

I mindre gjennomtenkte lysdesign monteres ofte armaturer i taket og rettes nedover som hovedbelysning i oppholdsrom. I mange tilfeller lyser disse primært opp gulvet. Å lyse opp gulvet, særlig hvis gulvet er mørkt, bidrar imidlertid lite til oppfattelsen av lys i rommet.


Fil:Luxury_House.jpg|Nedadvendte takspotter som hovedlyskilder
Fil:2023-07-30_Vogtsbauernhof_Hermann-Schilli-Haus_006.jpg|Pendellampe som hovedlyskilde
Fil:Cheechnose_Living_Room.jpg|Lysekrone som hovedlyskilde
Fil:2023-07-30_Vogtsbauernhof_Ortenauhaus_003.jpg|Arbeidslys som hovedlyskilde på kjøkkenet
Fil:22_West_-_home_office.jpg|lenke=Datei:22_West_-_home_office.jpg|Arbeidslys som hovedlyskilde på hjemmekontoret


Armaturer med lysfiltrerende lampeskjerm eller dekorative elementer for lysbrytning (som lysekroner) er uegnet som hovedlyskilder, fordi for å avgi nok lys må disse «lysende objektene» i seg selv være overdrevent lyse, og tiltrekker seg så mye fokus at de gir et falskt inntrykk av at rommet fortsatt er mørkt (se avsnittet om lysformer).

Å utstyre et rom utelukkende med arbeidsbelysning regnes også som dårlig belysningsdesign, delvis fordi man går glipp av muligheten til å skape en vennlig atmosfære i rommet som gjør det hyggelig å tilbringe tid der.

I de fleste tilfeller er det fordelaktig om et rom er belyst på en mer kompleks måte. Når lysdesignere utvikler en belysningsplan, skiller de mellom **fem lag med lysdesign** som er koordinert med hverandre, men som hver vanligvis er basert på sin egen lyskilde. Selv om ikke alle fem lagene alltid er nødvendige går lysdesignere vanligvis (men ikke alltid strengt tatt) frem i følgende rekkefølge:

; 1. Koreografi
: Lys brukes til å indikere stier og destinasjoner i et rom som de som kommer inn skal bli ledet til. Metaforen «koreografi» i denne sammenhengen refererer til hvordan brukerne betrakter seg gjennom et design og hvordan de samhandler med det. Mennesker er «fototrope» og tiltrekkes av lyse overflater og objekter. Lysarkitektur kan bruke dette til å lede folk gjennom bestemte stier gjennom målrettede belysningsarrangementer. I et hjem kan for eksempel dette designprinsippet brukes i en gang hvor gjester skal vises veien til oppholdsrommet når de kommer inn i leiligheten. På den andre siden kan inngangene til soverom, vaskerom eller teknisk rom bli distrahert bort ved å minimere belysningen.

; 2. Stemnings- og romlig effekt
: Visse lysparametere – spesielt intensitet (svak kontra kraftig belysning), farge (varm kontra kald, eller en bestemt farge) og tekstur (retningsbestemt kontra diffust) – brukes til å fremkalle følelser i et rom og oppmuntre til en bestemt bruk. Eksempelvis i et oppholdsrom er målet ofte å skape en avslappende atmosfære og oppmuntre folk til å slappe av. Stemningen som skapes av ulike belysningsstiler kan beskrives som «hjemmekoselig», «lys» eller «glamorøs». Når man designer de tre påfølgende belysningslagene, kan det bli tydelig at den grunnleggende belysningen (lag 2) må justeres.

; 3. Fremheving av valgte objekter
: Når et rom har interessante gjenstander som kan fortjene å fremheves – for eksempel et kunstverk, et stort musikkinstrument, en vakker blomstervase eller en bokhylle – brukes lys til å fremheve gjenstanden visuelt. Som med belysningskoreografi utnytter lysdesignere det faktum at folk tiltrekkes av lys. Imidlertid fremkaller fremheving av gjenstander ikke så mye en fysisk tilnærming, men snarere et blikk. Gjenstander med forskjellige teksturer krever ulik belysning. Hvis for eksempel teksturen skal fremheves brukes slepelys, men hvis den derimot skal skjules er mer diffust lys å foretrekke. Et dekorativt armatur kan også være en del av dette belysningslaget.

; 4. Artikulering og fremheving av rommets arkitektur
: Lys brukes til å artikulere og fremheve formen og arkitekturen til et rom. Det kan brukes til å få et rom til å virke bredere, smalere, dypere, kortere, høyere eller lavere enn det faktisk er. Hvis det har spesielt interessante arkitektoniske trekk – som en uvanlig formet himling, en underside, et galleri, en nisje eller en vindeltrapp – kan lys brukes til å effektivt fremheve disse trekkene.

; 5. Oppgavebelysning
: Når områder i et rom er avsatt til bestemte formål kan belysningen skreddersys spesifikt for disse funksjonene. For eksempel på et kjøkken bør arbeidsflater være godt opplyste (inkludert vasken, kjøkkenbenken og platetoppen). Ved et piano trengs lys for å lese noter og se tangentene. 
: Laget med arbeidsbelysning utvikles sist i lysdesignprosessen, ikke fordi arbeidsbelysning er minst viktig, men fordi det etter å ha designet de fire foregående lagene ofte bare kreves mindre tillegg og justeringer for å skape god arbeidsbelysning. (Se også avsnittet Lysintensitet)

### Belysning av individuelle funksjonsområder i bygget
Funksjonelle områder i hjem har spesifikke krav til belysning. 

Noen områder krever lys som er konfigurert spesifikt for en bestemt type bruk, oppgave eller brukere (leseområder krever for eksempel diffust lys, hjemmeverksteder en blanding av diffust og rettet lys, og lekeområder for små barn krever rettet lys). Andre funksjonelle områder i et hjem har flere bruksområder, og krever derfor enten allsidig eller variabel belysning. Andre igjen har ofte spesifikke arkitektoniske, strukturelle eller tekniske problemer som må vurderes når belysningen utformes.

## Innvendig belysning med dagslys
Dagslys kan i likhet med kustig lys brukes på en målrettet måte. Femlags belysning er mulig med både dagslys og kunstig lys:


Fil:Duomo_di_Milano＿20130101-3.jpg|Koreografi: I en gotisk kirke viser dagslyset de troende veien til krysset
Fil:Escalera_interior_Palacio_Longoria.jpg|Stemning: Farget glasskuppel over foajeen på et hotell
Fil:A_Pompeian_Interior_by_Luigi_Bazzani,_1882.jpg|Vektlegging av objekter: Compluvium og impluvium med kunstgjenstander i et gammelt atrium
Fil:Cathedral_of_Brasília_(1).jpg|Fremhevelse av arkitekturen: Dagslyset viser den spesielle formen til en katedral
Fil:Interiors_of_the_Royal_Museums_of_Fine_Arts_in_Belgium_02.JPG|Arbeidsbelysning: Takvindu for diffus belysning hele dagen i et kunstmuseum


Lysdesignere skiller fundamentalt mellom vinduer for utsikt og vinduer som slipper inn dagslys, men som ikke nødvendigvis er ment å tilby utsikt.


Fil:Eismeer_sunny_view.jpg|Et vindu for å se ut av
Fil:West_Window,_New_Church_of_St._Mary_of_Zion,_Axum,_Ethiopia_(2844667098).jpg|Et vindu for dagslys
Fil:Szépvölgyi_kápolna9.jpg|Et annet vindu for innslipp av dagslys


### Spesielle egenskaper ved dagslys som lyskilde i bygninger

Hensyn til innendørs belysning ved hjelp av dagslys er siden 2000-tallet igjen blitt popularisert, sterkt påvirket av arbeidet med bærekraft og ressursbevaring. I mange land gjenspeiles dette også i offentlige byggeforskrifter, og i norsk byggteknisk forskrift (TEK) er det for eksempel krav om beregning av en såkalt «dagslysfaktor». Som et resultat av dette vurderes lysdesign tidligere i designprosessen, og spiller en rolle i beslutninger om bygningers orientering, unngåelse av blending og inkludering av skyggeelementer (strukturelle eller landskapsarkitektoniske). Lysdesign med dagslys handler spesielt om *å kontrollere* dagslyset, og krever like mye forsiktighet og kritisk vurdering som installasjon av kunstig lys.

Fordelene med dagslys fremfor kunstig lys inkluderer at det verken kreves elektrisitet eller fossil energi, folk synes det er hyggelig og gunstig, det lar folk syntetisere vitamin D, lyset endrer seg gjennom dagen og året, og påvirker blant annet døgnrytmen.

Lysdesignere skiller mellom funksjonelt og fremhevende dagslys. Førstnevnte fungerer både som arbeidsbelysning og lys som gir rommet struktur, og vanligvis brukes her diffust lys fordi det oppfattes som det mest behagelige. I rom med høye designstandarder bruker lysdesignere også direkte sollys for å sette aksenter og skape visuell interesse. Lysdesignere skiller mellom tre forskjellige teksturer av dagslys:

* Direkte sollys regnes som minst nyttig og vanskeligst å håndtere når det gjelder belysningsdesign fordi det er for sterkt, blender, skaper harde skygger og bringer varme og ultrafiolett stråling inn i hjemmet, noe som kan skade materialer.
* Diffusert sollys er sollyset som spres av jordens atmosfære, og er avhengig av været og årstidene.
* Sollys som spres i bygningen av diffusjonsmaterialer.

Belysningsdesign må vurderes helt fra den innledende planleggingsfasen av en bygning, nemlig når man velger plassering og form. For eksempel bestemmer den geografiske breddegraden om en bygning får mye vertikalt sollys (som nær ekvator) eller hovedsakelig mer eller mindre horisontalt sollys (som i Norge). Breddegraden bestemmer også hvor mye solens døgnbue endrer seg i løpet av året, som igjen bestemmer lysforholdene gjennom året. Dette påvirker solskjerming, blant annet hvor langt takutstikk må være for å beskytte fasader mot direkte sollys midt på dagen. Videre må det tas i betraktning at står solen opp i øst og, etter å ha nådd toppen i sør (eller nord på den sørlige halvkule), går ned i vest. Regioner hvor det ofte er tett skydekke krever andre dagslysdesign enn overveiende solrike regioner.

Nordvendte vinduer på den nordlige halvkule får nesten utelukkende diffusert dagslys, og får det gjennom hele dagen mens det er dagslys. Østvendte vinduer får direkte sollys om morgenen som kommer inn i lav vinkel og dermed skaper blending, mens vestvendte vinduer får lignende effekt om kvelden. Sørvendte vinduer får direkte sollys nesten gjennom hele dagen. På sommertid står solen høyt midt på dagen, solen kan da stoppes av selv små takutstikk.

### Kontroll av dagslys

Direkte sollys kan kontrolleres på mange måter, for eksempel ved å bruke glass som ikke er helt gjennomsiktig (soting, frosting, film), eller ved å bruke glass som sprer lys ved at overflaten er ru (satengglass) eller frest (frettet glass). Dagslys kan slippes inn i bygninger fra siden eller ovenfra:

#### Sidelys
Sidelyssystemer, i form av utvendige vinduer, er vanligst. For å minimere direkte sollys samtidig som det slipper inn spredt strølys er ulike design mulige og vanlige:


Fil:Daylight_Systems_01.png|Konvensjonelle vinduer: Direkte sollys trenger inn uhindret og uforstyrret
Fil:Daylight_Systems_13.png|Dypt innfelte vinduer slipper inn lite direkte sollys
Fil:Daylight_Systems_03.png|Takoverheng: Blokkerer direkte sollys, men slipper inn strølys
Fil:Daylight_Systems_20.png|Baldakin over vinduene
Fil:Daylight_Systems_04.png|Solhylle: Omdanner direkte sollys til diffust lys og reflekterer det i taket
Fil:Daylight_Systems_12.png|Persienner: Forvandler bratt, direkte sollys til diffust lys
Fil:Daylight_Systems_05.png|Lameller: Forvandler selv svakt direkte sollys til diffust lys
Fil:Daylight_Systems_06.png|Lanterne: Forvandler direkte sollys til diffust lys og høster strølys
Fil:Daylight_Systems_07.png|Klerestorievindu: Forvandler svakt direkte sollys til diffust lys


De foregående eksemplene viser rent strukturelle systemer som helst planlegges før starten av byggingen. For systemer som også kan ettermonteres, se blant annet zip screen i artikkelen om utvendig solskjerming.

#### Overlys
Direkte sollys som kommer gjennom overlysvindu kan også kontrolleres på flere måter:


Fil:Daylight_Systems_08.png|Takvindu med liten vertikal åpning
Fil:Daylight_Systems_09.png|Takvindu med blending («lokk») i rommet
Fil:Daylight_Systems_10.png|Takvindu med dekke utvendig
Fil:Daylight_Systems_15.png|Lystunnel kan også brukes hvis det er et loftsrom over


## Se også

* Benkebelysning, belysning montert på undersiden av overskap eller en hylle for å belyse en arbeidsflate
* Indirekte takbelysning, indirekte belysning hvor lyset er rettet opp mot et tak og skinner ned igjen

## Referanser