open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Emeus crassus

***Emeus crassus*** (østmoa eller lavlandsmoa) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten *[[Emeus crassus|Emeus]]*. Østmoaen var endemisk for Sørøya på New Zealand.

## Biologi
Østmoa var en gjennomsnittlig stor moafugl og målte cirka 73–99&nbsp;cm i høyde. Vekten lå omkring . Arten var preget av kjønnsdimorfisme, i det hunnen ble omkring  større enn hannen. Størrelsen økte jo lenger sør i utbredelsesområdet man kom.

Arten var en relativt kortbeint, middels stor moa med lite hode, et spisst buet nebb, tykke ben og veldig brede føtter. Den raggete kroppsfjæra strakte seg ned til overbenet, men var sparsomme på den skjellete huden i nakken.

Østmoaen var utbredt i lavlandet på den østlige delen av Sørøya på New Zealand, der den opptrådte i skog, busker, sanddynefelt og på gressletter.

## Inndeling
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

* Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
** Notopalaeognathae
*** Rheiformes, nandufugler
*** Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
*** Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
*** †Dinornithiformes, moafugler
**** †Dinornithidae, kjempemoafamilien
**** †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
**** †Emeidae, (småmoafamilien)
**** †Emeidae, (småmoafamilien)
***** †Anomalopteryginae
****** †*[[Anomalopteryx]]*
******* †*[[buskmoa|A. didiformis]]*, buskmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)
****** †*[[Pachyornis]]*
******* †*[[elefantfotmoa|P. elephantopus]]*, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
******* †*[[mantellsmoa|P. geranoides]]*, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
******* †*[[toppmoa|P. australis]]*, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
***** †Emeinae
****** †*[[Emeus crassus|Emeus]]*
******* †*[[Emeus crassus|E. crassus]]*, østmoa eller lavlandsmoa (Sørøya, New Zealand)
****** †*[[Euryapteryx]]*
******* †*[[kystmoa|E. curtus]]*, kystmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)

## Slektskap
Kladogrammet under følger Bunce *et al.* (2009):

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Liste over statsledere i 498

## Europa

## Amerika

## Eksterne lenker
* A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889):  «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
* http://my.raex.com/~obsidian/regindex.html
EM i friidrett 2018 – Diskoskast menn

**Diskoskast for menn** under EM i friidrett 2018 ble arrangert på Olympiastadion i Berlin 7. og 8. august 2018. 

## Rekorder

## Tidsplan

## Resultater
### Kvalifisering
Kvalifisering: Utøvere som klarte direktekvalifiseringskrav på 64,00 m (Q) eller som er blant de 12 beste (q)

### Finale
Resultatene er som følger:

## Referanser


## Eksterne lenker
* European Athletics
Richard Jacobsen

**Sofus Richard Jacobsen** (født 8. august 1908 i Klaksvík, død 18. februar 1992) var en færøysk politiker og skipper.

Han innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Norðoyar fra 1954 til 1958, som representant for Javnaðarflokkurin, det sosialdemokratiske partiet. Han var også medlem av sognestyret i Klaksvík fra 1955 til 1959 og sognestyreformann i 1955, mens Klaksvíkstriden var på sitt mest tilspissede.

Han gikk realskolen i Tórshavn og drog så til sjøs. Han var blant de færøyske sjøfolkene som forsynte Storbritannia med fisk fra Færøyene og Island under den andre verdenskrig. Dette var svært innbringende, men også farlig. Sammen med faren og brødrene sine drev han handel- og rederivirksomheten J.J. Jacobsen i Klaksvík. Ved sin død ble han hedret som en foregangsmann innen den færøyske skipsfarten.

Han utgav i 1984 en memoarbok om sine opplevelser som sjømann.

## Referanser
Daugava stadion (Riga)

**Daugava stadion** er et fotball- og friidrettsstadion som ligger i hovedstaden Riga i Latvia. Den er hjemmebane både for fotballklubben FS METTA/Latvijas Universitāte og for . Den har fått sitt navn etter elven Daugava som renner igjennom Riga og har en tilskuerkapasitet på 10 461 seter. Junior-EM i friidrett 1999 ble avholdt på stadion i begynnelsen av august i 1999.

Det første stadionanlegget ble bygget i 1927 og var benyttet av sportorganisasjonen *Strādnieku sports un sargs* tilknyttet Latvias sosialdemokratiske arbeiderparti. Etter at Sovjetunionen okkuperte Latvia i 1940 og andre verdenskrig var igang falt Daugava stadion ut av bruk frem til freden kom, og en påfølgende rehabilitering tok til i begynnelsen av 1949. Før 1990 var stadions totale tilskuerkapasitet på mer enn 10 000 tilskuere, men etter at tribunene mot nord, øst og sør ble revet i 1999 var den totale kapasiteten i overkant av 5 000.

Latvias herrelandslag i fotball spilte sine hjemmekamper på Daugava i perioden 1991 til 2000, da de flyttet sine kamper til Skonto stadion i påvente av en planlagt renovering av Daugava. Både landslaget og klubben FS Metta LU tok i bruk det rehabiliterte stadionet på sommeren 2018. Av andre klubber som har hatt Daugava som sin hjemmebane er FC Daugava Riga (1944–1991), JFK Olimps (2005–2012) og FK RFS. Det latviske fotballforbundet hadde sitt tilholdssted på stadion i perioden 1991 til 2009. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Daugava stadion

**Daugava stadion** kan vise til følgende stadionanlegg i Latvia:

* Daugava stadion (Riga) (1927–)
* Daugava stadion (Liepāja) (1925–)
* Daugava stadion (Daugavpils) (2008–2014)
Norges utenrikspolitikk

**Norges utenrikspolitikk** er forankret i Norges medlemskap i NATO, FN og EFTA. Gjennom EFTA deltar Norge i Det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS) sammen med Den europeiske union (EU). Norges utenriksdepartementet har ansvar for både den egentlige utenrikspolitikken og bistandspolitikken. Tidligere var bistandspolitikken forvaltet av et eget departement. I unionstiden med Sverige fra 1814 til 1905 hadde Sverige og Norge felles utenrikspolitikk, selv om statene ellers styrte sine egne indre anliggender. På den tiden ble Norges utenrikspolitikk forvaltet av det felles Utenriksdepartementet i Stockholm. Det norske Utenriksdepartementet ble etablert i 1905 som følge av unionsoppløsningen.

## Eksterne lenker
*
David Fuxman

**David Fuxman** (født 9. desember 1990) er en israelsk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Ligat ha’Al. I tillegg har han dømt internasjonale kamper på aldersbestemt nivå i regi av UEFA.

Fuxman debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå i 2016 da han dømte seriekampen mellom Hapoel Ra'anana og Bnei Sakhnin FC (2–3). Hans første europacupkamp kom den 7. juli 2021, da han dømte andre kvalifiseringsrunde av UEFA Champions League 2021/22 mellom FC Dinamo Tbilisi og Neftchi Baku PFC (1–2).

Han har dømt landskamper på U-19 og U-21-nivå, begge nivåer i kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap. Fuxman debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 4. september 2021, da han dømte VM-kvalifiseringskampen mellom  og  (0–2). I 2021 ble Fuxman tatt opp som videodommer i FIFA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Páll á Dul

**Páll á Dul** (født 25. april 1916 i Tórshavn, død 29. september 2006 i Klaksvík) var færøysk politiker og jurist.

Han mistet faren som liten og vokste opp i trange kår. Moren var utdannet lærerinne, men måtte finne annet arbeid, fordi hun stod utenfor Fólkakirkjan. Han klarte med egne midler å ta studentereksamen i Tórshavn, og han studerte så ved Handelshøjskolen i København og Københavns Universitet. Han tok juridisk embedseksamen i 1948. Páll á Dul var i mange år kontorsjef hos J.F. Kjølbro i Klaksvík, som på den tiden var Færøyenes største arbeidsgiver.

Páll á Dul var medlem av kommunestyret i Klaksvík i flere perioder og Klaksvíks borgermester i 1971, som representant for Fólkaflokkurin.

Han la også ned et stort arbeid for frimenigheten Betesda i Klaksvík, som er knyttet til Brøðrasamkoman.

Páll á Dul var morbror til Jógvan Sundstein, som har vært regjeringssjef på Færøyene.

## Referanser
Kristjan Čeh

**Kristjan Čeh** (født 1999) er en slovensk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. 

I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i diskoskast der han kom på 5. plass i finalen med et bestekast på 66,62 m.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Estlin Carpenter

**Joseph Estlin Carpenter** (5. oktober 1844 – 2. juni 1927) var en engelsk unitarisk prest, rektor ved Manchester College, Oxford. Han var ekspert på sanskrit og en pioner i studiet av komparativ religion.

## Biografi

Carpenter ble født i Ripley, Surrey. Han var den andre sønnen til William Benjamin Carpenter. Hans bestefar var unitarminister Lant Carpenter.

Carpenter ble utdannet ved University College School, London og University of London, hvor han leste sinns- og moralsk filosofi. Han var prest for Oakfield Road Church i Clifton (1866–1869) og Mill Hill Chapel i Leeds (1869–1875).

Han ble beskrevet i *[[Encyclopedia Americana]]* som en viktig "sanskritforsker og bibelkritiker". Han var professor i kirkehistorie ved Manchester College, Oxford.

Han skrev en biografi om sin tante Mary Carpenter, den produktive sosiale reformatoren og pedagogen. I sin bok *The Historical Jesus and the Theological Christ* (1911) forsvarte han Jesu historisitet og kritiserte påstandene til Kristusmyte-teorien, f. eks. ved talsmannen som Arthur Drews. Kongregasjonalist Reginald John Campbell skrev at boken inneholder en "temperert og vitenskapelig kritikk av Kristusmyte-teoriene."

I 1878 giftet han seg med Alice Mary Buckton (1854–1931); paret hadde ingen barn.

Carpenter hadde et vennskap med Vilhelm Troye som ledet til at sistnevnte interesserte seg sterkt for engelsk kultur. De traff hverandre i Utne i Hardanger på 1880-tallet.

## Utvalgte publikasjoner
 
* *The Life and Work of Mary Carpenter* (London: Macmillan & Co, 1879)
* ''Life in Palestine When Jesus Lived: A Short Hand-Book to the Synoptical Gospels'' (London: Sunday School Association, 1884)
*''Outlines of the History of Religion'' (London, 1888) [translator]
*''The First Three Gospels: Their Origins and Relations''. (London: Sunday School Association, 1890)
**The Bible in the Nineteenth Century* (1903) 
* ''James Martineau, Theologian and Teacher: A Study of His Life and Thought''. (London: Philip Green, 1905)
**[https://archive.org/details/comparativerelig00carp Comparative Religion]*, (London: Williams and Norgate. Home University Library of Modern Knowledge, 1910)
*''The Historical Jesus and the Theological Christ'' (London, 1911)
*''Theism in Medieval India: Lectures Delivered in Essex Hall, London October-December, 1919'' (London: Williams and Norgate, 1921)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
São Paulos Grand Prix 2021

**São Paulos Grand Prix 2021** (offisielt navn: *Formula 1 Heineken Grande Prêmio de São Paulo 2021*) var et Formel 1-løp som ble arrangert 14. november 2021 på Autódromo José Carlos Pace i São Paulo, Brasil. Det var det 19. løpet i Formel 1-sesongen 2021 og 49. gang Brasils Grand Prix ble arrangert og første gang under navnet São Paulos Grand Prix Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Lewis Hamilton i Mercedes. Red Bull Racing-Honda-fører  Max Verstappen og Mercedes-fører Valtteri Bottas tok andre- og tredjeplassen.

## Klassifisering
### Kvalifisering

**Noter:**

* - Lewis Hamilton kvalifiserte seg til pole position, men ble diskvalifisert fordi hans DRS ble funnet å ikke være i samsvar med reglementet. Han fikk lov til å starte sprintkvalifiseringen av løpsledelsen.

### Sprintkvalifisering

**Noter:**
* - Lewis Hamilton fikk en gridstraff på fem plasser for å ha overskredet sin kvote av forbrenningsmotorer (ICE).

* - Kimi Räikkönen kvalifiserte seg til 18. plass, men ble pålagt å starte løpet fra pitlane på grunn av at bakvingen var forskjellig fra den han brukte i kvalifiseringen.

### Løpet

**Noter:**
* - Inkluderer ett poeng for raskeste runde.

## Mesterskapsplassering etter løpet

;Førermesterskap

;Konstruktørmesterskap

* **Note**: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.
## Referanser
Air Force Global Strike Command

**Air Force Global Strike Command** er en kommando i U.S. Air Force som ivaretar flyvåpenets del av USAs atomvåpenarsenal, blant annet med bombeflyene B-1B, B-2A og B-52H samt det interkontinentale missilet LGM-30G. Den er undergitt operativ kommando av U.S. Strategic Command.

AFGSC ble opprettet i 2009, men er den direkte etterfølgeren til Strategic Air Command som var sentral under den kalde krigen.

Kommandoen har 31 000 mannskaper og hovedkvarter på Barksdale Air Force Base i Louisiana. Den har to underlagte forband:

* 8th Air Force
* 20th Air Force

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terence Davies

**Terence Davies** (1945–2023) var en britisk filmregissør og manusforfatter.

Hans to første langfilmer var de selvbiografiske *[[Distant Voices, Still Lives]]* fra 1988 og *[[The Long Day Closes]]* fra 1992 som han både skrev og regisserte og var basert på Davies’ oppvekst i Liverpool. Han har mottatt flere priser for sine filmer, blant annet fikk filmen *Distant Voices, Still Lives* flere priser og nominasjoner som FIPRESCI-prisen under Filmfestivalen i Cannes i 1998, Gulleoparden under Locarno internasjonale filmfestival i 1988, kritikerprisen under Filmfestivalen i Toronto 1988 og «årets utenlandske kinofilm» under Amandaprisen 1990.

## Filmografi
* : *Children* - kortfilm
* : *Madonna and Child* - kortfilm
* : *Death and Transfiguration* - kortfilm
* : *[[Distant Voices, Still Lives]]*
* : *[[The Long Day Closes]]*
* : *[[The Neon Bible]]*
* : *[[The House of Mirth]]*
* : *[[Of Time and the City]]* - dokumentar
* : *[[The Deep Blue Sea]]*
* : *[[Sunset Song]]*
* : *[[A Quiet Passion]]*
* : *[[Benediction (film)|Benediction]]*

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georges-Marie de Jonghe d’Ardoye

**Georges-Marie de Jonghe d'Ardoye** (født 23. april 1887 i Saint-Gilles-lès-Bruxelles i Belgia, død 27. august 1961 i Brussel) var en belgisk prelat som virket som katolsk misjonær i Kina og deretter innehadde en rekke verv i Den hellige stols diplomatiske tjeneste.

## Liv og virke
### Bakgrunn
De Jonghe d'Ardoye kom fra det belgiske aristokrati. Han var sønn av politikeren og senatoren Fernand de Jonghe d'Ardoye og hans hustru, født Juliette Lebrun de Miraumont. Han studerte ved Collège St Michel i Brussel og Notre Dame de la Paix i Namur. Han sluttet seg til Det parisiske ytremisjonsselskap, fransk: Société des Missions Etrangères de Paris (M.E.P.) den 13. september 1905. Han fortsatte sin utdannelse ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma.

### Prest, kinamisjonær
Han ble presteviet i Mechelen den 21. juni 1910 av kardinal Désiré-Joseph Mercier. Den 30. november 1910 forlot han Frankrike for å begynne sitt virke som misjonær i Kina.

Han virket først i Sichuanprovinsen. I 1912 ble han utnevnt til misjonsstasjonen i Qionglai i Sichuan. I 1918 etablerte han en katolsk skole der, Collège de la Sagesse (Visdommens kollegium), som snart ga videregående og til og med katolsk universitetsutdanning. I 1927 ble han sendt til Beijing hvor han utøvde forskjellige koordinerende funksjoner rettet mot å videreutvikle det katolske utdannelsesvesen i Kina.

### Biskop
Den 23. mai 1933 utnevnte pave Pius XI ham til titularbiskop av Amathus in Cypro og til apostolisk vikar av Yünnanfu. Han ble bispeviet den 17. september 1933 av erkebiskop Jean-Baptiste-Marie Budes de Guébriant, generalsuperior for Det parisiske ytremisjonsselskap; medkonsekrerende var biskopene Paul Wang Wencheng, apostolisk vikar av Shunking (Nanchong), og Matthias Li Jun-ho, apostolisk vikar av Yachow.

### Det pavelige diplomati
Den 17. oktober 1938 utnevnte pave Pius XI ham til apostolisk delegat til Irak og titularerkebiskop av Misthia. Irak var da fortsatt et kongedømme under britisk mandat.

Den 6. juli 1947 utnevnte pave Pius XII han til apostolisk delegat til Nederlandsk India. Etter at landet ble det selvstendige Indonesia ble han utnevnt til apostolisk internuntius der den 16. mars 1950.  Hans tid der ble preget av disputter både med regjeringsrepresentanter og med grupperinger innen kirken.

Den 2. mars 1955 utnevnte pave Pius XII ham til apostolisk internuntius til Egypt. Han sluttet i 1956 av helsemessige årsaker, og den 1. februar 1957 ble han utnevnt til rådgiver til kongregasjonen for Østkirkene i Vatikanet.

Erkebiskop de Jonghe d'Ardoye døde i Brussel den 27. august 1961 i en alder av 74 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Erkebiskop François de Bovet (1745–1838)
* Biskop Jacques-Léonard Pérocheau (1787–1861) *bispeviet 1818
* Biskop Annet-Théophile Pinchon (1814–1891) *1859
* Biskop Félix Biet (1838–1901) *1878
* Biskop Célestin-Félix-Joseph Chouvellon (1849–1924) *1891
* Erkebiskop Jean-Baptiste-Marie Budes de Guébriant (1860–1935) *1910
* Erkebiskop *Georges-Marie de Jonghe d'Ardoye* (1887-1961) *1933

## Referanser
Asier Martínez

**Asier Martínez Echarte** (født 22. april 2000) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).

I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han kom på 6. plass i finalen med tiden 13,22.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Annet-Théophile Pinchon

**Annet-Théophile Pinchon** (født 7. januar 1814 i Muraveau i kommunen Chard i departementet Creuse i Frankrike, død 26. oktober 1891 i Chengdu i Kina) var en fransk katolsk misjonær i Kina som var bispeviet apostolisk vikar for Chengdu.

## Biografi
Pinchon ble ordinert til prest for det franske bispedømmet Limoges den 21. desember 1839. Han ble sendt til Kina som medlem av Det parisiske ytremisjonsselskap (Société des Missions Etrangères de Paris, M.E.P.) den 27. februar 1846, og virket i Sichuan. Han grunnla en misjon og ble superior for det lokale seminaret for utdannelse av kinesiske prester, en oppgave han viet seg til i ti år. 

Han ble utnevnt til titularbiskop *i partibus* av Polemonium den 23. april 1858 for å virke som koadjutor for monsignor Pérocheau. Han var deretter apostolisk vikar i Chengdu den 6. mai 1861, og i tretti år viet han seg til å hjelpe foreldreløse barn og utdanne presteskapet for området sitt.

Pinchon ønsket pater Armand David, en botaniker, velkommen til Sichuan i 1871, og for å takke ham for hans velkomst og for hans materielle og økonomiske støtte, navngav sistnevnte en salamander som han oppdaget til biskopens ære. Det  er en art av *[[hynobiidaede]]*familien kalt *batrachuperus pinchonii* eller *demordactyliis pinchonii*.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop François de Bovet (1745–1838)
* Biskop Jacques-Léonard Pérocheau (1787–1861) *bispeviet 1818
* Biskop *Annet-Théophile Pinchon* (1814-1891) *1859

## Referanser
České Švýcarsko

**České Švýcarsko** (tysk: *Böhmische Schweiz*, «Böhmiske Sveits») er et landskap nordvest i Tsjekkia. Området dekker et areal på om lag 700 km². 

Det ligger i den tsjekkiske delen av Elbsandsteingebirge nord for Děčín på begge sider av Elben (Labe). České Švýcarsko fortsetter østover som Lausitzer Gebirge (Lužické hory) og vestover som Erzgebirge (Krušné hory). Det høyeste punktet er Děčínský Sněžník på 723 moh. Det har vært et verneområde (CHKO Labské Pískovce) siden 1972.

I området langs Elbens høyre bredd ble nasjonalparken České Švýcarsko opprettet 1. januar 2000. Parken er forbundet med Sächsische Schweiz nasjonalpark i Sachsen.

Begrepet «Böhmiske Sveits» dukket opp på 1700-tallet som en forlengelse av Sächsische Schweiz, den delen av Elbsandsteingebirge som ligger i Tyskland. Navnet var inspirert av de sveitsiske kunstnerne Adrian Zingg og Anton Graff, som ble minnet om sitt hjemland av geografien i Nord-Böhmen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Landskap i tåke

***Landskap i tåke***  (gresk: *Τοπίο στην ομίχλη* -  *Topio stin omichli*) er en gresk dramafilm fra 1988 regissert av Theo Angelopoulos. Filmen er den tredje i det Angelopoulos kallser sin den stille trilogi, og etterfølger *[[Reisen til Kythera]]* (*Ταξίδι στα Κύθηρα* - *Taxidi sta Kythira*) og *[[Birøkteren]]* (*Ο Μελισσοκόμος* - *O melissokomos*) fra henholdsvis 1984 og 1986.

Filmen har vunnet flere priser, blant annet under Filmfestivalen i Venezia og Filmfestivalen i Berlin og var Hellas sin kandidat til Oscar for beste fremmedspråklige film i 1990 uten å bli nominert.

## Handlingsreferat
Voula og hennes fem år gamle bror Alexandros ønsker å møte den biologiske faren deres, som de aldri har møtt før. Moren deres forteller dem at faren deres bor i Tyskland, så Voula og Alexandros forlater i hemmelighet hjemmet deres for å finne ham. De reiser til en jernbanestasjon i Athen, men de blir fjernet fra toget fordi de ikke har noen billetter. En politimann tar dem med til en onkel, som overbeviser politiet om at barna ikke har noen far i Tyskland. Onkelen informerer dem om at moren deres løy for dem, for å hindre barna fra å vite sannheten: At de har forskjellige fedre, og var resultatet av tilfeldig sex.

Voula og Alexandros overhører denne samtalen, men de tror onkelen deres lyver. Når en snøstorm plutselig treffer landsbyen, klarer barna å stikke av igjen. De fortsetter reisen til fots, og møter til slutt en ung mann ved navn Orestis som har problemer med kjøretøyet deres. Han tilbyr å ta dem med seg, og barna aksepterer tilbudet. Orestis er sjåfør for en omreisende teater-tropp. Men den siste tiden har troppen slitt med færre og færre publikum.

Ettersom veien til Orestis skiller seg fra deres, forlater barna snart troppen og leter etter forskjellige transportmidler videre til Tyskland. De klarer å finne en lastebil-sjåfør som er villig til å ta dem med seg. Men senere, når Alexandros sover, voldtar sjåføren Voula. Sjåføren flykter deretter, sjokkert over sine egne handlinger. Alexandros og Voula når snart en annen tog-stasjon, hvor de igjen forsøker å reise med tog. Når de får øye på en billett-kontrollør, kommer barna unna akkurat i tide før de blir oppdaget.

## Skuespillere
* Michalis Zeke som Alexandros
* Tania Palaiologou som Voula
* Stratos Tzortzoglou som Orestis
* Vassilis Kolovos as lastebilsjåfør
* Ilias Logothetis som Seagull	
* Michael Giannatos som vakt på jernbanestasjon
* Toula Stathopoulou som kvinne på politistasjon
* Gerasimos Skiadaressis som soldat
* Dimitris Kaberidis som onkel
* Tassos Palatzidis som togkounduktør

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Buskmoa

**Buskmoa** (*Anomalopteryx didiformis*) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten *[[buskmoa|Anomalopteryx]]*. Buskmoaen var endemisk til New Zealand, der den var utbredt i regnskogene  på både Sørøya og Nordøya.

## Biologi

Buskmoaen var den minste og mest utbredte av moaene. Den var på størrelse med en stor kalkun og ganske lettbygd og slank, med et avrundet hode, et kort, stubbet og avrundet kvast nebb, og relativt slanke ben. Nebbet så ut til å være mer formet for kutting enn hos andre moaer. Denne egenskapen og det store antallet steiner som vanligvis er funnet i fuglens krås, antyder at arten hadde et fiberrikt kosthold. Bena var nakne og skjellete, og den hadde pjuskete hårlignende kroppsfjær. Høyden har blitt anslått til cirka 75–130 cm og vekten til omkring 25–30 kg. Størrelsen var mest lik mantellsmoa (*Pachyornis geranoides*).

Buskmoaen var utbredt i tett regnskog og buskskog i lavlandet, ofte der trekronene dannet et naturlig tak. De var mest tallrike på Nordøya. På Sørøya er det hovedsakelig funnet spor etter arten i Nordvest-Nelson og Southland.

Buskmoaer ble trolig jaktet på av både nyzealandkjerrhauk (*Circus teauteensis*) og kjempeørn (*Hieraaetus moorei*) på Sørøya og eyleskjerrhauk på Nordøya. Begge disse rovfuglene er utdødd, trolig fordi moaene raskt ble utryddet av maoriene da dette folket ankom øyene mot slutten av 1200-tallet. Nyzealandkjerrhauken var betydelig mindre enn kjempeørna, men den veide allikevel trolig rundt . Den var altså atskillig større enn australsivhauken (*C. approximans*), som den trolig lignet på.

## Inndeling
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

* Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
** Notopalaeognathae
*** Rheiformes, nandufugler
*** Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
*** Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
*** †Dinornithiformes, moafugler
**** †Dinornithidae, kjempemoafamilien
**** †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
**** †Emeidae, (småmoafamilien)
**** †Emeidae, (småmoafamilien)
***** †Anomalopteryginae
****** †*[[buskmoa|Anomalopteryx]]*
******* †*[[buskmoa|A. didiformis]]*, buskmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)
****** †*[[Pachyornis]]*
***** †Emeinae

## Slektskap
Kladogrammet under følger Bunce *et al.* (2009):

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Guri Rusten

**Guri Rusten** (1955–) er en norsk diplomat, ambassadør i Sarajevo fra 2016 til 2020.

Rusten er utdannet cand.philol. 

Hun har arbeidet i norsk utenrikstjeneste fra 1998. Hun var ministerråd ved ambassaden i Warszawa fra 2007 til 2011. Hjemme igjen var hun underdirektør i Utenriksdepartementet fra 2011 til 2013, deretter avdelingsdirektør fram til 2016.

Hun fikk da stillingen som ambassadør i Sarajevo, en jobb hun hadde fram til desember 2019, da hun ble fratatt sikkerhetsklarering, beordret hjem til Oslo og fikk en stilling som seniorrådgiver i Utenriksdepartementet. Grunnen var at hun var blitt kjæreste med en mann fra Bosnia-Hercegovina, en mann som senere ble hennes ektefelle. 

Rusten hadde hatt plettfri tjenestehistorikk og vært sikkerhetsklarert i 24 år, men Sivil klareringsmyndighet (SKM) mente de ikke hadde tilstrekkelig oversikt over kjæresten, og la til grunn at forholdet ga henne en tilknytning til andre stater - noe som kan innvirke på muligheten for å bli utsatt for tilnærming, påvirkning, press. Etter at Rusten forgjeves hadde klaget til SMK brakte hun saken inn for klageinstansen, Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM). De opphevet vedtaket og krevde ny SKM-vurdering. Etter en en nitten måneder lang klageprosess fikk Rusten delvis medhold. Hun fikk igjen sikkerhetsklarering, men på et lavere nivå, og fortsatt uten anledning til å jobbe i eller med Bosnia-Hercegovina.

## Referanser
Michael Obasuyi

**Michael Obasuyi** (født 12. august 1999) er en belgisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).

I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 13,65.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hellehuus de Werenskiold

**Hellehuus de Werenskiold** (1705-1771) var en norsk adelsdame. 

Hun var nest eldste barn til Christian de Werenskiold og Kirstine Cathrine de Mechlenburg. Moren døde i barsel i 1707, og faren var utrøstelig. Han forpaktet bort jordegodset og la selv ut på en lengrevarende reise i Europa. Hellehuus ble sendt til onkelen, amtmann Niels Werenskiold på Hafslund. Her lærte hun både tysk og fransk flytende. 14 år senere vendte faren tilbake og slo seg midlertidig ned på Hafslund. 

## Ekteskap
Den 30. desember 1729 inngikk Hellehuus ekteskap på Hafslund med offiseren Peter de Seue (1694-1772). De bosatte seg på gården Westby (Vestby) og fikk åtte barn sammen. 1753 ble et sorgens år da gården brant ned. Familien kom seg med nød og neppe ut, og måtte i de etterfølgende år bo i primitive midlertidige husvær og leve av almisser. Hellehuus' arv gikk med i brannen, og det ble derfor senere vanskelig å få ført sønnene frem. Militære karrierer ble redningen. 

Hellehuus døde den 19. november 1771 på Westby, 64 år gammel, ektemannen et år senere. De ble begge gravlagt under gulvet i Rakkestad kirke. Under en restaurering i 1875 ble kistene tatt ut og lagt i en fellesgrav på kirkegården. Kisteplatene ble sendt til Riksarkivet. På hennes kisteplate leses: 


*Hun Vandred Redelig, og Elsked Vid og Ære,*
*Hun Skiønned vel hvordan Et Mennisk burde være.*
*Hun Got Ezempel Gav og Sit Kiøn visste om,*
*At Dyd og Ærbarhed, En Qvinde Züre kan.*''
 

## Referanser
Alberta Watson

**Faith Susan Alberta Watson** (1955–2015), var en kanadisk skuespiller på film og fjernsyn.

Watsons karriere omfattet blant annet rollen som Amelia Gare i TV-filmen *After the Harvest,* laget etter romanen Graagaas av Martha Ostenso.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
God aften, herr Wallenberg

***God aften, herr Wallenberg*** (orig: *God afton, Herr Wallenberg - En passionshistoria från verkligheten*) er en svensk biografisk dramafilm fra 1990 skrevet og regissert av Kjell Grede. Filmen er biografisk og handler om den svenske diplomaten Raoul Wallenberg og hans kamp for å redde ungarske jøder fra Holocaust. Rollen som Wallenberg spilles av Stellan Skarsgård.

Filmen vant fire priser under utdelingen av den svenske Guldbagge-prisen: beste film, beste regi og begge manus, begge til Grede, og beste foto (Esa Vuorinen). Den ble plukket ut som Sveriges kandidat til Oscar for beste fremmedspråklige film i 1991, men nådde ikke opp til å bli en av de nominerte.

## Handling
I 1943 er Raoul Wallenberg, medlem av en av Sveriges mest velstående familier, på forretningsreise til Ungarn. Han handler med delikatesse-forretninger og snakker med en kunde når han får øye på et stillestående tog på sporet til konsentrasjonsleiren Auschwitz, og fra vognene blir lik kastet ut. Men en mann klarer å rømme, og han klemmer sin døde sønn. Mannen ser Wallenberg i øynene, samtidig som han blir skutt av vaktene.

Stockholm, juni 1944: Etter ordre fra den svenske regjeringen og under beskyttelse av amerikanske myndigheter, skal Wallenberg sendes til Budapest på et diplomatisk oppdrag. Han skal gi Ungarn svenske beskyttelsespass, som er knyttet til Sverige. I desember 1944 er Wallenberg igjen i Budapest. Men en rabbiner nærer sterk tvil om Wallenbergs kompetanse for et slikt oppdrag, men Wallenberg er selv fast bestemt på å reise. Han sørger for å gi ly til mange personer fra Budapest som blir truet, et hjem som er offisielt under svensk beskyttelse. Han ansatte 400 jøder ved det svenske konsulatet, for å beskytte dem mot deportasjon. Blant jødene i Budapest-regnes Wallenberg som en frelser, og han er beryktet blant makthaverne for hans stahet.

Men Wallenberg begynner etter hvert å fortvile på grunn av sin utilstrekkelige innflytelse, og han ser stadig mer skyting og deportasjoner. Mat-leveranser organisert av Wallenberg til ghettoen i Budapest blir forhindret. Hus som står under svensk beskyttelse blir angrepet, og innbyggerne blir skutt eller tatt til fange av tyskerne. Organiserte henrettelser finner skjer stadig i gettoen. selv om Wallenberg forgjeves prøver å gripe inn. Wallenberg vet at han selv er er mål for planlagte attentat-forsøk. Men i Budapest-ghettoen befinner det seg fremdeles 65 000 mennesker, som tyskerne ønsker å gå etter før den røde armé kommer seg inn i Budapest.

## Skuespillere
* Stellan Skarsgård som Raoul Wallenberg
* Katharina Thalbach som Maria
* Károly Eperjes som László Szamosi
* Miklós Székely som Ferenc Moser
* Erland Josephson som rabbiner
* Franciszek Pieczka som papa
* Jesper Christensen som offiser ved Watteauplatsen
* Ivan Desny som Generela Schmidthuber
* Géza Balkay som Gábor Vajna
* Percy Brandt som svensk ambassadør
* Tamás Jordán som medlem av det jødiske råd
* László Soós som Adolf Eichmann
* Tomas Norström som Andersson
* Lars Lindström som Bergström

## Utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
NM i svømming kortbane 2021

**NM i svømming kortbane 2021** ble arrangert i Kjølnesbadet i Porsgrunn 11.–14. november. Arrangør var Svømmeklubben Poseidon.

## Menn

### 50 meter fri

### 100 meter fri

### 200 meter fri

### 400 meter fri

### 800 meter fri

### 1500 meter fri

### 50 meter rygg

### 100 meter rygg

### 200 meter rygg

### 50 meter bryst

### 100 meter bryst

### 200 meter bryst

### 50 meter butterfly

### 100 meter butterfly

### 200 meter butterfly

### 100 meter medley

### 200 meter medley

### 400 meter medley

### 4 x 50 meter fri

### 4 x 100 meter fri

### 4 x 200 meter fri

### 4 x 50 meter medley

### 4 x 100 meter medley

## Kvinner

### 50 meter fri

### 100 meter fri

### 200 meter fri

### 400 meter fri

### 800 meter fri

### 1500 meter fri

### 50 meter rygg

### 100 meter rygg

### 200 meter rygg

### 50 meter bryst

### 100 meter bryst

### 200 meter bryst

### 50 meter butterfly

### 100 meter butterfly

### 200 meter butterfly

### 100 meter medley

### 200 meter medley

### 400 meter medley

### 4 x 50 meter fri

### 4 x 100 meter fri

### 4 x 200 meter fri

### 4 x 50 meter medley

### 4 x 100 meter medley

## Mixed

### 4 x 50 meter medley

## Kilder
* livetiming.medley.no: NM kortbane 2021
Reece Styche

**Reece Styche** (født 3. mai 1989 i Sutton Coldfield) er en engelsk/gibraltarsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Stourbridge.

Styche spiller for  og er en klubbnomade som har spilt for en rekke engelske klubber på flere nivåer. Han er mest kjent gjennom sitt lengste opphold i Forest Green Rovers i perioden 2010–2014.

## Landslagskarriere
Styche debuterte internasjonalt da han ble kalt opp til England C i 2011, etter å ha blitt toppscorer for Forest Green Rovers i 2010/2011-sesongen med 16 scoringer. Han debuterte for England C i finalen av International Challenge Trophy mot Portugal U-23, hvor han kom inn som innbytter. 

I januar 2014 sa Allen Bula, daværende landslagtrener for , at Reece Styche var en av flere han vurderte å kalle opp for landslagspill for Gibraltars herrelandslag i fremtiden. Årsaken til at Styche var kvalifisert til spill for Gibraltar var at hans bestemor var født der og den 11. februar 2014 ble han kalt inn i landslagstroppen.

Han fikk sin landslagsdebut for Gibraltar i en vennskapskamp hjemme mot  den 1. mars 2014 (1–4). Hans første landslagsmål kom i EM-kvalifiseringskampen hjemme mot  den 18. november 2019 (1–6).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
João Almeida

**João Almeida** (født 5. august 1998) er en portugisisk syklist.

Han representerte Portugal under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 13 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Gaudu

**David Gaudu** (født 10. oktober 1996) er en fransk syklist.

Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 7 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patrick Konrad

**Patrick Konrad** (født 13. oktober 1991) er en østerriksk syklist.

Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 18 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krists Neilands

**Krists Neilands** (født 18. august 1994) er en latvisk syklist.

Han representerte Latvia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 33 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Kukrle

**Michael Kukrle** (født 17. november 1994) er en tsjekkisk syklist.

Han representerte Tsjekkia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 36 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kevin Geniets

**Kevin Geniets** (født 9. januar 1997) er en luxembourgsk syklist.

Han representerte Luxembourg under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 37 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jhonatan Narváez

**Jhonatan Narváez** (født 1997) er en ecuadoriansk syklist.

Han representerte Ecuador under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 47 i herrenes fellesstart.

Narváez har to etappeseiere i Giro d’Italia. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anatolij Budjak

**Anatolij Budjak** (født 29. september 1995) er en ukrainsk syklist.

Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 56 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksandr Vlasov

**Aleksandr Vlasov** (født 23. april 1996) er en russisk syklist.

Han representerte ROC under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 59 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aljaksandr Rabusjenka

**Aljaksandr Rabusjenka** (født 12. oktober 1995) er en belarusisk syklist.

Han representerte Belarus under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 66 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Tratnik

**Jan Tratnik** (født 23. februar 1990) er en slovensk syklist.

Han representerte Slovenia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 67 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gregor Mühlberger

**Gregor Mühlberger** (født 4. april 1994) er en østerriksk syklist.

Han representerte Østerrike under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 7 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lucas Hamilton

**Lucas Hamilton** (født 12. februar 1996) er en australsk syklist.

Han representerte Australia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 71 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gino Mäder

**Gino Mäder** (1997-2023) var en sveitsisk syklist. Blant hans største meritter var en etappeseier i Giro d’Italia i 2021 og i Sveits rundt samme år. Han vant ungdomstrøya i Vuelta a España 2021.

Han representerte Sveits under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 74 i herrenes fellesstart.

Mäder døde som følge av skader fra en velt under femte etappe av Sveits rundt 2023.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Eddie Dunbar

**Eddie Dunbar** (født 1. september 1996) er en irsk syklist.

Han representerte Irland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 76 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mauri Vansevenant

**Mauri Vansevenant** (født 1. juni 1999) er en belgisk syklist.

Han representerte Belgia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 77 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giulio Ciccone

**Giulio Ciccone** (født 1994) er en italiensk syklist som sykler for UCI WorldTour-laget Lidl-Trek. Hans største meritter er blant annet tre etappeseiere i Giro d’Italia, samt klatretrøya i Giro d'Italia og Tour de France.

Han representerte Italia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 60 i herrenes fellesstart.

## Meritter

;2014
:Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc
:: Klatrekonkurransen
;2015
:Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc
:: Klatrekonkurransen
;2016
:Giro d'Italia
::10. etappe
;2017
:Tour of Utah
::6. etappe
;2018
:Giro dell'Appennino
:Okolo Slovenska
:: Klatrekonkurransen
;2019
:Tour du Haut Var
::2. etappe
:Giro d'Italia
:: Klatrekonkurransen
::16. etappe
;2020
:Trofeo Laigueglia
;2022
:Giro d'Italia
::15. etappe
;2023
:Volta a la Comunitat Valenciana
:: Poengkonkurransen
::2. etappe
:Katalonia rundt
::2. etappe
:Critérium du Dauphiné
:: Klatrekonkurransen
::8. etappe
:Tour de France
:: Klatrekonkurransen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sergio Higuita

**Sergio Higuita** (født 1. august 1997) er en colombiansk syklist.

Han representerte Colombia under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 81 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polychronis Tzortzakis

**Polychronis Tzortzakis** (født 3. januar 1989) er en gresk syklist.

Han representerte Hellas under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 66 i herrenes fellesstart. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sesongåpningen i skiskyting i Norge 2021

**Sesongåpningen i skiskyting i Norge 2021** ble arrangert på Sjusjøen 13. og 14. november 2021. 

Det blir konkurrert i sprint på lørdag og fellesstart på søndag.

## Program

## Resultater
### Sprint, kvinner



Ingrid Landmark Tandrevold kom på niendeplass, Karoline Knotten på 12.-plass, Lotte Lie på 15.-plass og Juni Arnekleiv på 16.-plass.



### Sprint, menn



Vetle Sjåstad Christiansen kom på sjuendeplass, Johan-Olav Smørdal Botn på tiendeplass, Filip Fjeld Andersen på ellevteplass og Aleksander Fjeld Andersen på 12.-plass.



### Fellesstart, kvinner



Marte Olsbu Røiseland kom på niendeplass, Emilie Kalkenberg på tiendeplass, Karoline Knotten på ellevteplass, Tiril Eckhoff på 13.-plass og Lotte Lie på 16.-plass.



### Fellesstart, menn



Sverre Dahlen Aspenes kom på åttendeplass, Sivert Bakken på niendeplass, Endre Strømsheim på ellevteplass, Vegar Selnæs på 12.-plass og Aleksander Fjeld Andersen på 13.-plass.



## Kilder
;Resultater:
* Sprint kvinner
* Sprint menn
* Fellesstart kvinner
* Fellesstart menn

## Eksterne lenker
*
Pachyornis

* se inndeling!

***Pachyornis*** er en slekt med utdødde flygeudyktige moafugler (Dinornithiformes) i familien Emeidae. Slekten inkluderer tre kjente arter, som alle var endemiske til New Zealand, hvorav to på Sørøya og én på Nordøya. Artene døde ut kort tid etter at maoriene ankom øyene mot slutten av 1200-tallet, trolig i tidsrommet 1350–1450.

## Biologi
*Pachyornis* inkluderer tre arter som varierer ganske mye i størrelse. Et felles karaktertrekk var at disse fuglene hadde svært kvasse nebb. Minst var mantellsmoaen (*P. geranoides*), som trolig bare målte omkring 54&nbsp;cm i høyde og veide cirka . Tyngst var elefantfotmoaen (*P. elephantopus*), som kunne måle opp mot 120&nbsp;cm i høyde og trolig veide . Arten hadde relativt korte ben og svært karakteristiske og meget massive føtter. Høyest var imidlertid toppmoaen (*P. australis*), som trolig målte opp mot 150&nbsp;cm i høyde, men ikke veide mer enn cirka . Denne arten hadde dessuten en karakteristisk fjærpryd på hodet.

## Inndeling
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

* Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
** Notopalaeognathae
*** Rheiformes, nandufugler
*** Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
*** Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
*** †Dinornithiformes, moafugler
**** †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
**** †Dinornithidae, kjempemoafamilien
**** †Emeidae, (småmoafamilien)
***** †Anomalopteryginae
****** †*[[Anomalopteryx]]* (monotypisk)
****** †*Pachyornis*
******* †*[[elefantfotmoa|P. elephantopus]]*, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
******* †*[[mantellsmoa|P. geranoides]]*, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
******* †*[[toppmoa|P. australis]]*, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
***** †Emeinae

## Slektskap
Kladogrammet under følger Bunce *et al.* (2009):

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bjarne Brandal

**Bjarne Andreas Brandal** (født 1966) er en norsk journalist som har arbeidet som programleder for NRK Nordland og som fotballkommentator, der han har fulgt  siden 1995. Brandal kommenterer Bodø/Glimts kamper fra Aspmyra for NRK og *[[NRK Sport|4-4-2 Radiosporten]]*.

## Utdannelse og bakgrunn
Brandal har utdannelse fra Universitetet i Bergen. Før han ble journalist i NRK var han redaktør ved Melburadioen i Hadsel i Vesterålen. 

I 2018 var Brandal ankermann i NRKs lokalsendinger fra Bodø. Han fikk oppmerksomhet da han stod på streikestand i gågata i Bodø i forbindelse med redusert sendetid for lokale sendinger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bjarne Brandal på Muckrack
Peter de Seue

**Peter de Seue** (1694-1772) var en norsk offiser, far til Werner Nicolai de Seue.

Han ble født på Akershus som sønn av den franske adelsmann og hugenott Nicolas de Seue og Christiane Margrethe Mechlenburg. Peter valgte den militære løpebane, ble i 1721 kaptein og leder av Østre Rakkestad Kompani. Da han endte sin karriere i 1769 var han generalmajor og sjef for 2. Akershusiske infanteriregiment. 

Før han i 1729 giftet seg med Hellehuus de Werenskiold hadde han kjøpt gården Westby (Vestby) som paret slo seg ned på. De fikk 8 barn sammen, hvorav 6 nådde voksen alder. I 1753 brant Westby ned, og familien bodde flere år i tarvelige kår.  

Peter de Seue døde i 1772, og ble gravlagt under gulvet i Rakkestad kirke sammen med hustruen. Under en restaurering i 1875 ble kistene tatt ut og lagt i en fellesgrav på kirkegården. Kisteplatene ble sendt til Riksarkivet. 

## Referanser
Håvard Bogetveit

**Håvard Gutubø Bogetveit** (født 1992) er en norsk skiskytter og langrennsløper, som representerer Førde Idrettslag.

Under NM i skiskyting 2019 ble han norgesmester på 4 x 7,5 km stafett på laget til Sogn og Fjordane Skiskyttarkrins.

Bogetveit var fra 2008 elev ved Norges Toppidrettsgymnas på Geilo.

## Meritter

**Sommer-NM i skiskyting**
* Gull i 18-årsklassen

**Junior-NM i skiskyting**
* Sølvmedalje på normaldistanse

**Junior-NM i langrenn**
* Bronsemedalje på 10 km fri teknikk

## Eksterne lenker
* 
*
Jeanette Solstad Remø

**Jeanette Solstad Remø** (født 1949) er en trans- og menneskerettighetsaktivist som blant annet frontet Amnesty Internationals kampanje for friheten til å endre juridisk kjønn. Remø har hatt lederverv i Forbundet for Transpersoner, i Menneskerettsalliansen, vært med i LDOs brukerutvalg.

## Oppvekst
Remø vokste opp i Ulsteinvik i Møre og Romsdal. Allerede som 4-åring fortalte hun, foreldrene at hun ikke følte seg som en gutt, som var hennes fødselskjønn, men som jente. I oppveksten holdt Remø det skjult for omverden at hun følte seg som jente født i en guttekropp. Også da hun som 15-åring ble sett av en guttegjeng i kvinneklær, klarte hun å snakke seg ut av det. 17 år gammel flyttet Remø fra Ulsteinvik til Ålesund for å gå reallinjen på Latinskolen.

## Utdanning
Remø begynte på maskinlinjen på Sjøkrigsskolen «SKSK» i Bergen i 1969, i en tid da kvinner ikke hadde adgang til utdannelse ved skolen. Hun fikk befalsutdannelse og lettdykkersertifikat før hun byttet til til operativ linje, og ble uteksaminert som løytnant i 1973. Etter noen år ble Remø forfremmet til ubåtsjef og tildelt kommando i 1977. Remø jobbet som ubåtkaptein under den kalde krigen. I denne perioden holdt hun identiteten som transperson skjult for omverden og oppbevarte kvinneklærne i et låst skap sammen med med topp-hemmelige NATO-dokumenter.

## Aktivisme
I 1986 meldte Remø seg inn i FPE – NE (Freedom of Personality Expression – Northern Europe), forløperen til FTPN (Forbundet for Transpersoner – Norge) og ble etter hvert medlem av styret. Da var Remø åpen om sin kjønnsidentitet på privaten, men det var ikke før i 2010 hun offentlig stod frem som transperson. I 2014 ble Remø en del av Amnesty Internationals kampanje rettet mot norske myndigheter, for friheten til å endre juridisk kjønn, uten å måtte fylle diskriminerende krav om sterilisering og medisinsk behandling. En kampanje som fikk stor medieoppmerksomhet, mye på grunn av Remøs aktivisme og rolle som frontfigur. I 2016 ble lovforslaget vedtatt i stortinget, og loven ga personer som opplever å tilhøre et annet kjønn enn de er registrert med i Folkeregisteret, rett til å endre dette uten at det stilles krav om en bestemt diagnose eller medisinsk behandling. Remø har siden jobbet som foredragsholder og debattant, og satt søkelys på blant annet debatten for å fjerne kjønnsinkongruens fra WHOs klassifiseringsmanual (ICD 11) sin liste over sykdommer, transpersoners vern mot hatkriminalitet og diskriminering, samt transpersoners pasientvern.

## Referanser
Thomas Hallstensen

**Thomas Hallstensen** (født 12. juni 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Han ble tatt ut i Norge U17-tropp til Pinatar-turneringen i 2019.

Hallstensen ble tatt ut i Norge U18-tropp til La Manga-turnering i 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marc Bergier

**Marc Bergier** (født ca. 1667 i Tain i bispedømmet Vienne i Dauphiné i Frankrike, død 9. november 1707 i Cahokia i Louisianaterritoriet) var en katolsk prest og generalvikar for biskopen av Québec, Saint-Vallier La Croix, for Mississippi-regionen.

Fader Bergier hadde ansvar for misjonen blant tamaroaene i Cahokia fra 1700 etter fader Jean-François Buisson de Saint-Cosme, som var grunnleggeren av Sainte-Famille-misjonen der.

Bergiers engasjement for sine indianske sognebarn krevde så meget av hans krefter at det uten tvil bidrovesentlig til hans tidlige død. Han ble sammenlignet av dem som kjente ham med den hellige Frans Xavier.

## Referanser


## Litteratur
* Biografi hos ''the Dictionary of Canadian Biography Online''