Birutė Galdikas

**Birutė Marija Filomena Galdikas** (1946–2026), også kjent som **Birutė Mary Galdikas**, var en litauisk-canadisk antropolog, primatolog, naturverner, etolog og forfatter. Hun var professor ved Simon Fraser University. Innen primatologi ble Galdikas anerkjent som en ledende ekspert på orangutanger. Før hennes feltstudier av orangutanger visste forskere lite om arten.

## Tidlig liv
Galdikas ble født 10. mai 1946 i Wiesbaden i Hessen i Tyskland. Foreldrene hennes, Antanas og Filomena Galdikas, var litauiske flyktninger som flyktet fra Sovjetunionens okkupasjon av de baltiske statene etter andre verdenskrig. Da Galdikas var to år gammel, flyttet familien til Canada i 1948, etter at faren hennes hadde inngått kontrakt om arbeid i kobbergruvedrift i Québec. Året etter flyttet de til Toronto, hvor Galdikas vokste opp. Faren hennes arbeidet som gruvearbeider og entreprenør. Allerede som barn var Birutės hode fylt med forestillinger om fjerne skoger og eksotiske dyr. Den første boken hun lånte fra Toronto Public Library var en fortelling om en ape ved navn Curious George. Da hun ble eldre, ble hun inspirert av *[[National Geographic]]*-eventyrene til Jane Goodall og Dian Fossey. Hun har to yngre brødre og en yngre søster.

## Utdanning
I 1962 flyttet Galdikas-familien til Vancouver, hvor Galdikas møtte sin fremtidige ektemann, Rod Brindamour. To år senere, etter at hun hadde begynt å studere ved University of British Columbia (UBC), flyttet familien til USA, hvor Galdikas begynte ved University of California, Los Angeles (UCLA) og studerte psykologi og zoologi. I 1966 oppnådde hun bachelorgrader i psykologi og zoologi, tildelt i fellesskap av UCLA og UBC. Hun giftet seg med Brindamour og tok mastergrad i antropologi ved UCLA, begge deler i 1969.

Under sine doktorgradsstudier ved UCLA møtte Galdikas paleoantropologen Louis Leakey, og hun foreslo en plan for å studere orangutanger i deres naturlige habitat. Galdikas overbeviste Leakey om å hjelpe henne med å organisere prosjektet, til tross for hans innledende reservasjoner. Leakey skaffet finansiering fra National Geographic Society, som gikk med på å etablere en forskningsstasjon på Borneo. Galdikas’ forskning ble grunnlaget for doktorgradsarbeidet hennes, og hun tok doktorgrad i antropologi ved UCLA i 1978.

## Arbeid
### Forskning på Borneo
I 1971, i en alder av 25 år, ankom Galdikas og hennes daværende ektemann, fotografen Rod Brindamour, Tanjung Puting-reservatet på den indonesiske delen av Borneo. Galdikas var den tredje i en trio av kvinner utpekt av Leakey til å studere menneskeaper i deres naturlige habitat. Trioens medlemmer ble av Leakey kalt «The Trimates», og inkluderte også Jane Goodall, som studerte sjimpanser, og Dian Fossey, som studerte gorillaer.

Leakey og National Geographic Society hjalp Galdikas med å etablere forskningsleiren sin nær Javasjøen, kalt «Camp Leakey», for å gjennomføre feltstudier av orangutanger på Borneo. Før Galdikas’ studier var orangutangen den minst forståtte av menneskeapene.

Hennes langsiktige forskning ved Camp Leakey, utført i samarbeid med doktorgradsstudentene Gary Shapiro (tidlig 1980-tall) og Graham L. Banes (2000- og 2010-tallet), har strukket seg over flere generasjoner med feltarbeid og har bidratt betydelig til forståelsen av orangutangens atferd, økologi og bevaring. Samlet har dette samarbeidsarbeidet bidratt til å etablere et av de mest omfattende langsgående datasett over en vill bestand av menneskeaper. Forskningsprogrammet er verdens lengst kontinuerlige studie av et pattedyr ledet av én og samme hovedforsker.

### Orangutan Foundation International
I 1986 grunnla Galdikas og hennes kolleger Orangutan Foundation International (OFI), med base i Los Angeles i USA, for å bidra til å støtte orangutanger verden over. Hennes andre ektemann, Pak Bohap, som var en dayakisk risbonde og stammeleder, bidro til å etablere søsterorganisasjoner i Australia, Indonesia og Storbritannia, og er meddirektør for orangutangprogrammet på Borneo.

### Påvirkningsarbeid og rehabilitering
Galdikas har blitt værende på Borneo i over 40 år, samtidig som hun har vært en tydelig talsperson for orangutanger og bevaringen av deres regnskogshabitat, som raskt ødelegges av hogst, palmeoljeplantasjer, gullgruvevirksomhet og menneskeskapte branner. Samtidig som hun aktivt arbeider for bevaring av primater og regnskog, fortsetter Galdikas sitt feltarbeid, som er blant de lengste kontinuerlige studiene av et pattedyr som noensinne er gjennomført.

Galdikas’ bevaringsarbeid strekker seg utover påvirkningsarbeid og fokuserer i stor grad på rehabilitering av foreldreløse orangutanger som blir overlatt til hennes omsorg. Mange av disse foreldreløse dyrene var tidligere ulovlige kjæledyr, før de ble for intelligente og krevende for eierne å håndtere.

Hun skrev flere bøker, blant annet memoarene *Reflections of Eden*. I denne beskriver Galdikas sine erfaringer fra Camp Leakey og arbeidet med å rehabilitere tidligere fangede orangutanger og sette dem ut igjen i regnskogen på Borneo.

Galdikas var professor ved Simon Fraser University i Burnaby, Britisk Columbia, og professor extraordinarius ved Universitas Nasional i Jakarta i Indonesia. Hun var også president for Orangutan Foundation International i Los Angeles i California.

I 2021 ble Galdikas beskytter for naturvernorganisasjonen Sengirės fondas, som arbeider for å beskytte de gjenværende naturskogene i Litauen og det biologiske mangfoldet der.

## Død
Galdikas døde i Los Angeles 24. mars 2026, 79 år gammel.

## Utmerkelser
*  Offiser av Order of Canada (1995)
*  The Explorers Club’s Medal (2005)

### Priser
Sammen med med-«Trimate» Jane Goodall og den fremstående feltbiologen George Schaller mottok Galdikas Tyler-prisen for miljøprestasjoner i 1997 for sitt banebrytende feltarbeid og livslange bidrag til utviklingen av miljøvitenskap. Andre utmerkelser inkluderer Indonesias «Hero for the Earth Award» (Kalpataru), Institute of Human Origins Science Award, FNs Global 500-pris (1993), Elizabeth II Commemorative Medal, Eddie Bauer «Hero of the Earth» (1991), PETA Humanitarian Award (1990) og Sierra Club Chico Mendes Award (1992).

I 2009 mottok hun nøkkelen til byen Las Vegas, Nevada, da hun holdt et foredrag for antropologiavdelingen ved UNLV.

### Anerkjennelse
Galdikas ble omtalt i *[[Life (magasin)|Life]]*, *[[The New York Times]]*, *[[The Washington Post]]* og Los Angeles Times, i en rekke TV-dokumentarer, og hun var to ganger på forsiden av *[[National Geographic]]*. Arbeidet hennes har også blitt anerkjent i TV-programmer ledet av Steve Irwin og Jeff Corwin på Animal Planet.

## Medier
### Bøker
* *Reflections of Eden: My Years with the Orangutans of Borneo* (1995)
* *Orangutan Odyssey* (1999)
* *Great Ape Odyssey* (2005), Abrams: New York. ISBN 978-1-4351-1009-0

### Film og TV
Galdikas medvirket i dokumentarfilmen *Born to Be Wild 3D*, utgitt i april 2011. Hun opptrådte også i dokumentarene *Nature* (TV-serie, 2005), *Life and Times* (TV-serie, 1996), *30 Years of National Geographic Specials* (TV-dokumentar, 1995), *Orangutans: Grasping the Last Branch* (1989), *Beauty and the Beasts* (Channel 4, Storbritannia, 1996), *The Last Trimate* (TV-dokumentar, 2008), og *She Walks With Apes* (CBC-dokumentar, 2019), samt *Terry Pratchett's Jungle Quest*  (Channel 4, Storbritannia, 1995).

## Kontrovers
Galdikas ble kritisert på slutten av 1990-tallet for sine metoder innen rehabilitering. Primatologer diskuterte saken på e-postlisten *Primate-Talk*, og debatten ble ytterligere forsterket av artikler i *Outside* (mai 1998) og *[[Newsweek]]* (juni 1998).

Ifølge disse artiklene, og slik det oppsummeres i boken *A Dark Place in the Jungle* (1999) av den kanadiske forfatteren Linda Spalding, hevdet det indonesiske skogbruksdepartementet – som Galdikas hadde vært i konflikt med om hogstpolitikk – at hun holdt «et svært stort antall ulovlige orangutanger … under svært dårlige forhold» i sitt hjem i Indonesia. Dette førte til at myndighetene vurderte å reise formelle tiltaler.
Galdikas avviste alle anklagene i et svar til *Newsweek* i juni 1999, og uttalte at påstandene om mishandling «rett og slett var feil», og at de «utrolige» anklagene var grunnlaget for «en fullstendig ensidig kampanje mot meg».

## Referanser


## Eksterne lenker
*