open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Capylarodepus

***Capylarodepus*** er en slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. 

## Utseende
Små til middelsstore biller (ofte 2–6&nbsp;mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.

## Levevis
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. 
Noen arter lager ikke bladruller, men de voksne billene gnager skader i frukter eller plantevev, og larvene ernærer seg på det skadede vevet. En del arter regnes som skadegjørere på trær og busker. De aller fleste artene lever på busker og trær, noen få på urter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Noen av artene blir i dag gjerne plassert i andre slekter.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Familien **[[snutebladrullere]], [[Rhynchitidae]]** Gistel, 1856
***** Stammen Deporaini Voss, 1929
******* Slekten ***Capylarodepus*** Voss, 1922 
******** *[[Capylarodepus dapitanensis]]* Legalov, 2007
******** *[[Capylarodepus galerucoides]]* Heller, 1922
******** *[[Capylarodepus luzonensis]]* Legalov, 2007
******** *[[Capylarodepus medvedevi]]* Alonso-Zarasaga, 2011
******** *[[Capylarodepus rudis]]* Legalov, 2007
******** *[[Capylarodepus uniformis]]* Legalov, 2007

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sanddalsåsen

**Sanddalsbotn** er en blindvei på Nesttun i Fana bydel i Bergen som går fra Sanddalsvegenog nordover. 
Veien ligger på østsiden av Nesttunvatnet og det er en gangvei opp til Haakon Sæthres veg.
 
Veien har fått navn etter Sanddal gård og navnet ble vedtatt i 1986.

## Kilder
* Postens adressesøk.

## Referanser
Viersdalen naturreservat

**Viersdalen naturreservat** er et naturreservat i Porsgrunn kommune. Det består av et område nord for Langangen. Området ble vernet 21. juni 2024. Reservatet inngår i verneplan for skogvern. Sykling, ridning og bruk av hest utenom eksisterende stier, traktorslepe og traktorveier er forbudt.

Reservatet ligger like øst for Hanakne naturreservat som ble opprettet samtidig også for skogvern.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er «å bevare et lavereliggende område på høy bonitet som representerer bestemte typer natur i form av gammel granskog og boreonemoral blandingsskog samt innehar sårbar natur som lågurt-eikeskog, rasmark-lindeskog, alm-lindeskog og død ved, samt gamle og hule trær. Videre er formålet å bevare et område som innehar sjeldne og truede arter av insekter, karplanter og sopp.

Det er en målsetning å beholde verneverdiene i mest mulig urørt tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.»

## Referanser
Neil Pointon

**Neil Pointon** (født 1964) er en engelsk tidligere fotballspiller mest kjent fra sine perioder som venstreback hos , ,  og .

Pointon var tilknyttet  som skolegutt. Da Nottingham ikke ville satse videre på ham, signerte han lærlingkontrakt med . Han fikk sin ligadebut i februar 1982 for Scunthorpe. I november 1985 kjøpte regjerende seriemesterne  ham for 75 000 pund. Evertons manager Howard Kendall hentet ham inn som dekning for lagets venstreback Pat Van den Hauwe. Fordi Van den Hauwe ble trukket inn i midtforsvaret for å erstatte langtidsskade på midtstopper Derek Mountfield, ble plassen på venstrebacken åpen for Pointon, slik at han i sin første sesong spilte fast fra desember til mars. Da Mountfield returnerte fra skaden, måtte Pointon finne seg i å se resten av kampene den sesongen fra tribuneplass. 

Ved starten av 1986/87-sesongen befant Pointon seg på sidelinjen med skade. Da også Van den Hauwe pådro seg en skade, ble veteranen Paul Power hentet inn for å fylle plassen på venstreback. Først i slutten av november kjempet Pointon seg tilbake inn i startoppstillingen, mens Power ble flyttet opp på midtbanen. Pointon beholdt plassen et par måneder inntil Van den Hauwe returnerte fra skade. Sesongen endte med Everton som seriemestere.

Ved starten av 1989/90-sesongen bestemte Pointon seg for å forlate Everton ved sesongslutt når kontrakten hans utløp. På sommeren i 1990 tok hans tidligere sjef i Everton, Howard Kendall, kontakt. Kendall hadde da vært trener for  et halvt år, og ville hente inn Pointon. For å samle penger til kjøpet av Tony Coton som ny målvakt, ville Kendall selge Manchester Citys venstreback Andy Hinchcliffe til Everton. Som del av avtalen som sendte Hinchcliffe fra Manchester City til Everton, gikk Pointon motsatt vei. Blant Manchester Citys tilhengere ble ikke overgangen godt mottatt, fordi Hinchcliffe, som en ung, lovende, lokal spiller alet opp i egen junioravdeling, var populær. Med sin oppofrende spillestil vant likevel Pointon tilhengernes gunst i løpet av de to årene han spilte for Manchester City. Han gikk bare glipp av en håndfull kamper. Da Premier League ble sparket i gang i 1992 måtte alle spillernes kontrakter fornyes, og lagets spillende trener Peter Reid valgte å ikke tilby Pointon ny kontrakt. I stedet ble ny venstreback handlet inn for klubbrekordsum i form av Terry Phelan, mens Pointon sammen med Steve Redmond ble sendt til  som del av avtalen som sendte Rick Holden til Manchester City.

For Oldham opplevde Pointon et av karrierens høydepunkt da laget i 1993/94-sesongen nær nådde finalen i FA Cupen. I semifinalen mot  gikk Oldham i ledelsen etter mål av Pointon. Mot slutten av kampen utlignet imidlertid Mark Hughes, slik at det ble omkamp, som Oldham gikk tapende ut av.

## Spillerstatistikk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean-Baptiste Bréhéret

**Jean-Baptiste Bréhéret** (født 14. juni 1815 i La Chapelle-Aubry i Maine-et-Loire i Frankrike, død 12. august 1898 i Levuka på de britiske Fijiøyene) var en fransk maristmisjonær som var den første apostoliske prefekt på Fiji.
## Biografi
### Misjonsprest
Jean-Baptiste Bréhéret var den første katolske misjonæren i Fiji. Han forlot Toulon på *Phaéton* den 23. april 1843 og ankom Wallis den påfølgende 30. november.

I 1844 ga Pierre Bataillon ham i oppdrag å opprette Fijis første katolske misjonsstasjon. Han seilte avsted på *Adolphe* under kaptein Guillaume Morvan som prøvde å sette ham i land i den østlige skjærgården, hvor han fikk avslag fra den lokale høvdingen som hadde blitt fortalt av de wesleyanske protestantene at de katolske misjonærene var kannibaler. Til slutt landet de ved Namouka hvor mottagelsen var mindre fiendtlig, men øya var tynt bebodd, og de fortsatte derfor til Lakemba, hvor høvding Finaou ikke behandlet dem særlig godt.

Etter syv svært vanskelige år, ankom den 15. august 1851 pater Bréhéret med to andre ledsagere Taveuni hvor den protestantiske lederen fikk dem utvist året etter.

Til slutt, etter å ha bosatt seg i Levuka, på øya Ovalau, fikk Bréhéret bygget to hvalfangerskuter for å seile rundt øygruppen og ble «kaptein» Bréhéret. Men forfølgelsene fortsatte og guvernøren for de franske besittelsene av Oceania, Le Bris, måtte gjentatte ganger true lederen av Levuka.
### Prefekt
I 1863 ble det apostoliske prefektur Fiji opprettet, og Bréhéret ble utnevnt til prefekt. I 1874, med Storbritannias annektering av øyene, opphørte forfølgelsene.

Jean-Baptiste Bréhéret døde i Levuka uten noen gang å returnere til Frankrike. Ved begravelsen hans ga de protestantiske misjonærene ham en livlig hyllest, og demonstrerte at tidene med fiendtligheter mellom katolske og protestantiske misjonærer hadde endret seg dypt.

## Litteratur
* P.Deniau: *Notice sur le R. P. Jean-Baptiste Bréhéret, S. M., préfet apostolique des Fidji, 1844-1898*, 1900
* Numa Broc: *Dictionnaire des Explorateurs français du XIXe siècle*, T.4, Océanie, CTHS, 2003, p.95-96
* John Spurway: *Ma'afu, Prince of Tonga, Chief of Fiji*, 2015, p.634
Haakon Sæthres veg

**Haakon Sæthres veg** er en blindvei på Paradis i bydelen Fana i Bergen. Veien går sørover fra Tveiteråsvegen og er omtrent 750 m lang. 
Ved nr. 43 er det en gangvei til Sanddalsåsen.

I nr. 42 ligger Tveiterås skole. 

Navnet kommer av lege Haakon Sæthre, og ble vedtatt i 1967. 
 
## Kilder
* Postens adressesøk.

## Referanser
Liste over Canadas visestatsministre

**Canadas visestatsminister** (, ) er landets viseregjeringssjef.

## Historie
Stillingen som visestatsminister ble opprettet av Pierre Trudeau i 1977, i stor grad som en anerkjennelse av Allan MacEachens lange virke.

Før denne ble opprettet var stillingen som *seniorminister* en seremoniell stilling, som ble brukt på en liknende måte og med samme plass på rangordenen. Hvis statsministeren var fraværende, skulle seniorministeren fungere på vegne av denne.

## Seniorminister

## Visestatsminister

## Fotnoter

## Referanser
Ragnhild Strøm

**Ragnhild Strøm** (1915–1986), også kjent som «Vesla», var en norsk syerske og medlem av Sonderabteilung Lola («Rinnanbanden») under andre verdenskrig. Hun ble involvert i agentvirksomhet for å infiltrere og rulle opp Nordsjøfarten til De britiske øyer fra Ålesund våren 1942.

## Bakgrunn
Ragnhild ble født i Trondheim, men mistet moren sin da hun var fire år gammel. Etter dette bodde hun både hos sin far og sin tante Hilda i Ogndal, nær Steinkjer. Tanten, som var kjent som en klok kone, påvirket Strøm med sine ferdigheter. Etter grunnskolen begynte hun som lærling hos Bilstads skredderforretning i Steinkjer og jobbet senere en periode i Star kjolesalong i Oslo. Vinteren 1938/39 tilbrakte hun i Stockholm i håp om å finne arbeid, men returnerte til Norge våren 1939 da hun ikke fant noe jobb der.

Hun ble medlem av Nasjonal Samling (NS) 1. september 1941 og arbeidet som syerske i Ogndal.

## Involvering med Rinnanbanden
I januar 1942 deltok Strøm på en juletrefest arrangert av NS i Steinkjer, hvor hun først kom i kontakt med Henry Rinnan. Etter å ha blitt oppsøkt av Rinnans folk noen dager senere, ble hun informert om at han ledet en norsk organisasjon under NS som arbeidet for å hindre flyktningeruter til Sverige og stoppe soldater fra å bli smuglet til England, for å unngå tyske represalier mot nordmenn.

Ragnhild Strøm ble rekruttert til å infiltrere Nordsjøfarten fra Ålesund til De britiske øyer, hvor hun fungerte som kurer. Operasjonen førte til arrestasjonen av 52 personer, hvorav 22 døde, inkludert 18 henrettede på Trandum 30. april 1942. Etter denne aksjonen ble Sonderabteilung Lola formelt opprettet.

Strøm deltok deretter i flere oppdrag, blant annet ved å reise med Hurtigruten til Bodø og Bergen, hvor hun jobbet som negativ agent og etablerte kontakter innen Hjemmefronten. Etter hvert ble hun mer motvillig til arbeidet og fikk permisjon fra Rinnan i mai 1942.

## Etterkrigstiden
Etter krigen ble Ragnhild Strøm dømt til livstid tvangsarbeid av Frostating lagmannsrett 20. september 1946, men straffen ble senere redusert til 20 år av Høyesterett. Hun sonet på Bredtveit fengsel fra 4. august 1947 til 26. mai 1951.

Etter løslatelsen flyttet hun tilbake til hjemtraktene, giftet seg to ganger, og levde et relativt normalt liv i Beitstad og senere Snåsa. Hun praktiserte sine helbredende evner uten å ta betaling, som en måte å sone for sine tidligere handlinger.

## Referanser
Robin Walsh Leamy

**Robin Walsh Leamy** S.M., også **Bob Leamy** (født 27. juli 1934 i Wellington i New Zealand, død 1. januar 2022 i Auckland i  New Zealand) var en newzealandsk ordensgeistlig og katolsk biskop av Rarotonga.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Robin Walsh Leamy var sønn av Cecil og Hazel Leamy, og et av fem barn. En av hans søstre ble nonne (søster Patricia Leamy, Missionary Sisters of the Society of Mary). Han ble utdannet hos *Brigidine Sisters* og senere av Marist Fathers ved *St Patrick's College* i Silverstream. 

### Maristprest
Robin Walsh Leamy sluttet seg til Marist Fathers, studerte ved deres seminar i Greenmeadows og ble ordinert til prest den 21. juli 1958. Han var aktiv som prest, sjelesørger og misjonær i Oseania i mange år, spesielt på Samoa, Fiji og Cookøyene.
### Biskop av Rarotonga
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Rarotonga den 9. januar 1984, med sete i Avarua på Cookøyene i Sør-Stillehavet. Han ble ordinert til biskop av biskopen av Auckland, Denis George Browne, den 7. april samme år; medkonsekratorer var John Hubert Macey Rodgers S.M., hjelpebiskop i Auckland, og Petero Mataca, erkebiskop av Suva.
### Hjelpebiskop i Auckland
Den 8. november 1996 aksepterte pave Johannes Paul II hans forsakelse av bispedømmet Rarotonga. Han virket deretter som hjelpebiskop i Auckland, hvor han også var generalvikar. 

Etter å ha gitt fra seg sine offisielle plikter i 2009, publiserte Leamy sin selvbiografi «Truly Blessed - My Story» i 2011, som beskriver ikke bare hans personlige løpebane, men også utviklingen av den katolske kirken i Oseania. 

Han døde den 1. januar 1987 i Auckland, 87 år gammel.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) *1933
* Kardinal Norman Thomas Gilroy (1896-1977) *1935
* Kardinal Peter Thomas McKeefry (1899-1973) *1947
* Biskop John Hubert Macey Rodgers S.M. (1915-1997) *1954
* Biskop Denis George Browne (1937- ) *1977
* *Robin Walsh Leamy* (1934-2022) *1984

## Referanser
Eugnamptidea

***Eugnamptidea*** er en utdødd slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). 

## Utseende
Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6&nbsp;mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.

## Levevis
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. 

## Utbredelse i tid og rom
Slekten er kjent fra fossiler fra eocen fra Florissant, Colorado.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Familien **[[snutebladrullere]], [[Rhynchitidae]]** Gistel, 1856
***** Stammen Eugnamptini Voss, 1930
****** Slekten †***Eugnamptidea*** Wickham, 1912 
******* †*[[Eugnamptidea florissantensis]]* (Wickham, 1913)
******* †*[[Eugnamptidea robusta]]* Wickham, 1916  
******* †*[[Eugnamptidea tertiaria]]* Wickham, 1912  

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sandbrekketoppen

**Sandbrekketoppen** er en blindvei på Nesttun i Fana bydel i Bergen som går fra Sandbrekkevegen og vestover. 
Veien veien er omtrent 550 m lang og innerst er det gang- sykkelvei til Midtunvegen.
 
Navnet ble vedtatt i 1982.

## Kilder
* Postens adressesøk.

## Referanser
Lasiorhynchites

***Lasiorhynchites*** er en slekt av snutebladrullere i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. 

## Utseende
Små (ofte 3 – 5&nbsp;mm), avlange, blanke, fint hårete, mørke snutebladrullere med mer eller mindre utpreget metallisk glans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige. Beina er kraftige og middels lange.

## Levevis
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. Gjøksnutebillen (*L. sericeus*) er en parasitt som utvikler seg i bladruller laget av eikebladruller (*Attelabus nitens*), en fjern slektning. Andre arter i denne slekten har larver som minerer under barken på unge skudd.
## Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa og i Øst-Asia (Japan).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Familien **[[snutebladrullere]], [[Rhynchitidae]]** Gistel, 1856
***** Stammen **[[Rhynchitini]]** Gistel, 1856
****** Understammen Lasiorhynchitina Legalov, 2003
******* Slekten ***Lasiorhynchites*** Jekel, 1860
******** *[[Lasiorhynchites apicalis]]* Voss, 1933
******** *[[Lasiorhynchites ater]]* Vitale, 1937
******** *[[Lasiorhynchites caeruleocephalus]]* (Schaller, 1783)
******** *[[Lasiorhynchites cavifrons]]* (Gyllenhal, 1833)
******** *[[Lasiorhynchites comatus]]* (Gyllenhal, 1833)
******** *[[Lasiorhynchites freidbergi]]* Legalov & Friedman, 2007
******** *[[Lasiorhynchites graecus]]* Voss, 1933
******** *[[Lasiorhynchites lesinensis]]* Voss, 1933
******** Gjøksnutebille, *[[Lasiorhynchites sericeus]]* (Herbst, 1797) - foreløpig ikke funnet i Norge, men finnes i Norden
******** *[[Lasiorhynchites syriacus]]* (Desbrochers, 1869)
******** *[[Lasiorhynchites ussuriensis]]* Legalov, 2002
******** *[[Lasiorhynchites vaucheri]]* (Desbrochers, 1896)
******** *[[Lasiorhynchites xanthomelas]]* Voss, 1933

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

* Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om snutebladrullere, s. 378-380.

## Eksterne lenker
* UK Beetles - *Lasiorhynchites cavifrons* https://www.ukbeetles.co.uk/lasiorhynchites-cavifrons 
* UK Beetles - *Lasiorhynchites comatus* https://www.ukbeetles.co.uk/lasiorhynchites-comatus 
*
Per Asbjørn Erstad

**Per Asbjørn Erstad** (1918–1998) var en norsk provokatør**,** lærer og resepsjonist, mest kjent for sitt medlemskap i Sonderabteilung Lola, også kjent som Rinnanbanden, under andre verdenskrig.

## Tidlig liv og utdanning
Erstad ble født i Langesund og vokste opp på Lillehammer og i Verdal. Han fullførte examen artium som privatist ved Oslo katedralskole i 1938. Etter dette påbegynte han filologiske studier, men måtte avbryte disse grunnet økonomiske vanskeligheter. I stedet arbeidet han som lærervikar i Oslo og Telemark før han ble lagfører i Arbeidstjenesten (AT) og senere kvartermester.

## Under krigen
Erstad meldte seg inn i Nasjonal Samling (NS) 20. juni 1940, drevet av politisk sympati for nazismen. I mai 1944 begynte han å arbeide for Sonderabteilung Lola, ledet av Henry Rinnan. Rinnanbanden var kjent for sitt samarbeid med det tyske sikkerhetspolitiet og for å utføre provokasjoner og spionasje mot den norske motstandsbevegelsen.

## Dom og soning
Etter krigen ble Erstad stilt for retten i landssvikoppgjøret. Frostating lagmannsrett dømte ham 20. september 1946 til 20 års tvangsarbeid for sitt samarbeid med okkupasjonsmakten og deltagelse i Rinnanbanden. Han begynte soningen 3. august 1947 og ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 28. mars 1952.

Etter løslatelsen levde Erstad et tilbaketrukket liv. Lite er dokumentert om hans senere år, men han døde i Oslo i 1998.

## Referanser
Tapin Tops nasjonalpark

**Tapin Tops nasjonalpark** er en nasjonalpark på 110 km2 i delstaten New South Wales i Australia.

## Beskrivelse
Tapin Tops nasjonalpark ligger omtrent 264 kilometer nordøst for Sydney, nær byen Wingham. Parken grenser til skogsvernområdene Bulga, Knorrit og Dingo i nord, sør og sørvest, og til Killabakh naturreservat i øst.

Innenfor parken finnes det en rekke truede dyr, blant annet 3 flaggermusarter, koala, parmawallaby, bispefruktdue, og våkugle. Disse artenes oppføring på rødlista førte til avskaffelse av tømmerhugging i de omkringliggende skogene i 1993.

Utkikksposter som Rowley's Peak gir en panoramautsikt fra en plattform med 360-graders utsikt over Tasmanhavet i øst, nedslagsfeltet til Caparra Creek i sørøst, og det omfattende skogkledde innlandet mot Nowendoc i vest.

Det finnes en campingplass i parken. Fra campingplassen kan man gå en tursti langs Little Run Creek for å nå Potoroo Falls, omtrent 1 kilometer oppstrøms. Det finnes en rekke vannhull i området som man kan svømme i.

Deler av elvene Rowleys River og Nowendoc, samt bekkene Dingo og Bobin ligger innenfor nasjonalparken.

## Etymologi
De opprinnelige innehaverne av området var detaboriginske Birpai-folket. *Tapin* er det aboriginske Kattang-ordet for dingo.

## Referanser
John Hubert Macey Rodgers

**John Hubert Macey Rodgers** S.M. (født 9. oktober 1915 i Wallaceville i Upper Hutt i New Zealand; død 10. januar 1997) var en katolsk biskop.
## Liv og virke
### Prest
John Rodgers sluttet seg til Marist Fathers i 1936 og ble ordinert til prest den 15. desember 1940.
### Apostolisk vikar av Tonga, titulærbiskop
Pave Pius XII utnevnte ham til apostolisk vikar på øya Tonga den 29. juni 1953 og samtidig til titulærbiskop av *Sbida*. Han ble ordinert til biskop av koadjutoren i Wellington, Thomas Peter McKeefry, den 11. februar 1954 i *St Mary of the Angels* i Wellington; medkonsekratorer var erkebiskop James Michael Liston, biskop av Auckland, og Edward Michael Joyce, biskop av Christchurch. 

Han deltok i den første, tredje og fjerde sesjon av Det andre Vatikankonsil. 
### Biskop av Tonga
Med opphøyelsen av det apostoliske vikariatet til bispedømme av pave Paul VI, ble han den første biskopen av Tonga 21. juni 1966. Han fratrådte fra dette embede i 1972 for å muliggjøre at en lokal prest, Patrick Finau, overtok bispeembedet der.

### Biskop av Rarotonga
Et år senere, i 1973, utnevnte pave Paul VI ham til den andre biskop av Rarotonga. Der, på Cookøyene, fikk han blant annet grunnlagt *Nukutere College* i 1975.

### Hjelpebiskop i Auckland
Etter sin avgang ble han utnevnt til hjelpebiskop i Auckland den 21. mars 1977 og utnevnt til titulærbiskop av *Nigizubi*. 
### Superior for misjonen Funafuti
I 1985 dro han tilbake til misjonene og ble den andre superior for misjonen *sui juris *Funafuti, men dro tilbake til Auckland ett år senere på grunn av sine helseutfordringer.

### Død
Biskop John Hubert Macey Rodgers døde den 10. januar 1997, 81 år gammel. Han ble gravlagt 14. januar 1997 på *Kalevalio Cemetery* i Ma'ufanga på Tonga.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) *1933
* Kardinal Norman Thomas Gilroy (1896-1977) *1935
* Kardinal Peter Thomas McKeefry (1899-1973) *1947
* Biskop *John Hubert Macey Rodgers* S.M. (1915-1997) *1954

## Litteratur
* 
## Referanser
Jarzembowskia

***Jarzembowskia***' er en utdødd slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Disse billene levde i mesozoikum. 

## Utbredelse i tid of rom
Arten levde i nedre kritt og er kjent fra lokaliteten Montsec i Spania.

## Systematisk inndeling
Arten er oppkalt etter den engelske paleoentomologen Edmund Jarzembowski.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Ithyceridae]]** eller Caridae
****** Underfamilien Eccoptarthrinae Arnoldi, 1977 - kjent fra mesozoikum
******* Stammen †Baissorhynchini Zherikhin, 1993
******** Slekten †***Jarzembowskia*** Zherikhin & Gratshev, 1997 
********* †*[[Jarzembowskia edmundi]]* Zherikhin & Gratshev, 1997

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mesophyletis

***Mesophyletis*** er en utdødd slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). 

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar, dette stammer fra Midtre Kritt, omtrent 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Caridae]]** Thompson, 1992 eller Ithyceridae
****** Slekten †***Mesophyletis*** Poinar, 2006 - én fossil art
******* †*[[Mesophyletis calhouni]]* Poinar, 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Titanomalia

***Titanomalia*** er en slekt av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. De har tidligere blitt regnet til ulike familier, blant annet snutebiller (Curculionidae) og Brentidae. 

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), ovale, mørke snutebiller. Kroppen er høyt hvelvet, fint hårkledt. Snuten er rett, noe lengre enn hode + pronotum.

## Levevis
Biologien til disse små billene er ikke godt kjent, men familien kan finnes på en rekke forskjellige plantefamilier. De danner ofte galler, eller utvikler seg inne i blomsterstander, stilker eller blader. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt rundt Kaspihavet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[dvergsnutebiller]], [[Nanophyidae]]** Gistel, 1856
****** Stammen Corimaliini Alonso-Zarasaga, 1989
******* Slekten ***Titanomalia*** Alonso-Zarasaga, 1989
******** *[[Titanomalia komaroffi]]* (Faust, 1877)
******** *[[Titanomalia valida]]* (Formánek & Melichar, 1916)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Thorvald Meyer Heiberg

**Thorvald Meyer Heiberg** (1875–1962) var en norsk godseier og forretningsmann. Han er mest kjent for å ha opprettet og eiet den store utmarkseiendommen Njardarheim i Ryfylke- og Setesdalsheiene. Han var en ivrig jeger og fisker, men også svært opptatt av å bevare villreinstammen.

Han vokste opp i Kristianias storborgerskap, som sønn av forretningsmann Axel Heiberg og hustru Ragnhild Meyer. Morfaren var Thorvald Meyer.

Han utdannet seg til kjemiker og tok doktorgraden i 1898. Han begynte ved Ringnes & Co., som var faren hadde vært med på å grunnlegge. Han arvet senere storgården Kjensmo i Nes på Romerike og trådte ut av bryggerivirksomheten, men satt som styreformann fra 1929 til 1946. Han var også med på etablere A/S Bjølvefossen, der han ble administrerende direktør.

## Litteratur
*
*
Ringerike og Hallingdal tingrett

**Ringerike og Hallingdal tingrett** er en norsk domstol som ble opprettet etter vedtak i Stortinget etter forslag fra Jonas Gahr Støres regjering i revidert nasjonalbudsjett 2024. Den har rettssteder i Hønefoss og Nesbyen.

## Referanser
12. etappe av Tour de France 2024

**12. etappe av [[Tour de France 2024]]** gikk fra Aurillac til Villeneuve-sur-Lot 11. juli 2024. 

Biniam Girmay vant etappen, Arnaud Démare og Mark Cavendish som kom på 3. og 5. plass ble begge deplassert for sine spurter.

Michael Mørkøv startet ikke etappen. Fabio Jakobsen og Pello Bilbao brøt underveis, mens Søren Kragh Andersen, Jonas Rickaert og Yevgenij Fedorov havnet utenfor tidsgrensen. 

## Etapperesultater

## Sammenlagt etter etappen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
José Arturo Cepeda Escobedo

**José Arturo Cepeda Escobedo** (født 15. mai 1969 i San Luis Potosí i Mexico) er en meksikansk-amerikansk katolsk geistlig og hjelpebiskop i San Antonio.
## Liv og virke
### Prest
José Arturo Cepeda Escobedo innvandret i ungdomsårene med hele familien fra Mexico til Texas i USA. Han studerte i Mexico og i USA. Erkebiskopen av San Antonio i Texas, Patrick Fernández Flores, ordinerte ham til prest den 1. juni 1996.

### Hjelpebiskop i Detroit
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til hjelpebiskop i Detroit og titulærbiskop av *Tagase* den 18. april 2011.

Erkebiskop av Detroit og apostolisk superior av Cayman Islands, Allen Henry Vigneron, ordinerte ham og hjelpebiskopene Michael Jude Byrnes og Donald Francis Hanchon som biskoper den 5. mai samme år; medkonsekratorer var John Clayton Nienstedt, erkebiskop av Saint Paul og Minneapolis, og John Michael Quinn, biskop av Winona.

### Hjelpebiskop i San Antonio i Texas
Den 26. august 2025 utnevnte pave Leo XIV ham til hjelpebiskop i San Antonio i Texas.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal Pio Laghi (1922–2009) *1969
* Kardinal Adam Joseph Maida (1922–2009) *1984
* Erkebiskop Allen Henry Vigneron (1948- ) *1996
* Biskop *José Arturo Cepeda Escobedo* (1969–) *2011

## Referanser
Njardarheim

**Njardarheim** var en tidligere stor fjell- og utmarkseiendom i Ryfylke-, Sirdal- og Setesdalsheiene, beliggende mellom 500 moh til Urdalsknuten på 1&nbsp;434 moh, og rommer tre vannkraftmagasiner: Blåsjø, Svartevassmagasinet og Roskreppfjorden.

Eiendommen ble opprettet av forretningsmannen Thorvald Meyer Heiberg i perioden 1904–1914, til bruk under jaktturisme. Eiendommen besto av totalt 14 jaktfelter og ca. 30 hytter.

Heiberg sikret seg eiendommen på 800&nbsp;000 dekar med jaktretter, og forsøkte å utrydde rovdyr til hjelp for ryper og annet vilt. Området ble da kalt «Heiberg-heiene», men omdøpt til «Njardarheim veidemark» da NS-styret i Norge kjøpte det av Heiberg. I dag forvaltes området av Statskog, og byr på 22 rypejaktfelter der harer og villrein også ferdes. Njardarheim er et værhardt fjellmassiv, så av sikkerhetsmessige grunner kan det leies hytte.

I 1962 oppstod uenighet mellom viltnemnda i Sirdal og styret for Njardarheim om organiseringen av reinsjakta. Styret ønsket færre jegere i større lag for å hindre skadeskyting, mens viltnemnda mente dette ville begrense jaktmulighetene, siden villreinen bare passerte området kortvarig. Nemnda hevdet bestanden tålte økte kvoter og at lokale jegere allerede drev human jakt.«Villreinjakt i Njardarheim», jubileumsbok for IKAVA, 2010 

## Eiendommen

## Referanser


## Litteratur
* Kjell Helle-Olsen (red.): *Heibergheiene - fra rikmannsjakt til enkelt friluftsliv*, Stavanger turistforening, 2004

## Eksterne lenker
* Njardarheim hos Statsskog
Luis Reynoso Cervantes

**Luis Reynoso Cervantes** (født 21. september 1926 i Azcapotzalco i Mexico by i Mexico; død 20. desember 2000 i Mexico by) var en meksikansk geistlig og katolsk biskop av Cuernavaca.
## Liv og virke
### Prest
Luis Reynoso Cervantes studerte blant nnet på Det pavelige universitet Gregoriana i Roma og ble presteviet den 9. april 1950.

Han var sogneprest og kapellan forskjellige steder, samt professor ved *Seminario Conciliar* og ved *Universidad Nacional Autónoma de México*.

### Hjelpebiskop i Monterrey
Den 13. april 1978 utnevnte pave Paul V ham som titulærbiskop av *Casae Calanae* og hjelpebiskop i Monterrey. Den apostoliske delegat til Mexico, erkebiskop Girolamo Prigione, ordinerte ham til biskop den 31. mai samme år; medkonsekratorer var erkebiskopen av Monterrey, José de Jesús Tirado Pedraza, og erkebiskopen av Mexico, Ernesto Corripio y Ahumada.

### Biskop av Ciudad Obregón
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Ciudad Obregón den 15. juli 1982.
### Biskop ac Cuernavaca
17. august 1987 ble han valgt til biskop av Cuernavaca, og innsatt i embedet den 24. oktober samme år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Girolamo Prigione (1921-2016) *1968
* Biskop *Luis Reynoso Cervantes* (1926-2000) *1991

## Referanser
Pseudotychius

***Pseudotychius*** er en slekt av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. 

## Utseende
En liten (ca. 2 millimeter), oval og høyt hvelvet, brun snutebille. Kroppen er kledt med fine hår men uten skjell. Snuten er rett og omtrent dobbelt så lang som resten av hodet.

## Levevis
Biologien til disse små billene er ikke godt kjent, men familien kan finnes på en rekke forskjellige plantefamilier. De danner ofte galler, eller utvikler seg inne i blomsterstander, stilker eller blader. Artene i slekten *Corimalia* lever på tamarisk. De lager en ballformet kokong fra blomsten til vertsplanten, og denne faller til bakken. Larven holder seg inne i kokongen og spiser fra den, men kan flytte på denne ved å sprette fra side til side. De små billelarvene kan greie å få kokongen til å hoppe 6&nbsp;cm høyt og 15&nbsp;cm langt. Fenomenet ligner på «hoppende bønner», som er forårsaket av en annen insektlarve. Hensikten med hoppingen synes være å flytte kokongen til et gunstigere (fortrinnsvis i skyggen) sted. *Nanophyes marmoratus*, som finnes i Norge, utvikler seg i fruktene til kattehale (*Lythrum salicaria*). Dvergsnutebillene er ikke regnet som betydelige skadedyr.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika nord til Ontario.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[dvergsnutebiller]], [[Nanophyidae]]** Gistel, 1856
****** Stammen **[[Nanophyini]]** Gistel, 1856
******* Slekten ***Pseudotychius*** Blatchley, 1922
******** *[[Pseudotychius watsoni]]* Blatchley, 1922

## Referanser




## Kilder
* Gønget, H. 1997. *The Brentidae (Coloeptera) of Northern Europe*. *Fauna Entomologica Scandinavica* 34. E.J. Brill.

## Eksterne lenker
*
Erfaringspoeng

**Erfaringspoeng** eller **erfaring** (også **EXP** eller **XP**, fra engelsk: *experience points*) er et konsept innen rollespill, både analoge og digitale, som måler hvor sterk en spiller eller figur er – altså hvor mye erfaring en har. Disse poengene samles opp på forskjellige måter, som for eksempel ved å beseire fiender eller fullføre oppdrag. Når en viss mengde erfaringspoeng oppsamles, går man opp i nivå (også *level* eller *erfaringsnivå*) og får dermed ofte tilgang til nye ferdigheter, forbedrede evner og tilgang til mer innhold.

Erfaringspoeng og nivåer er også brukt i videospill som ikke er rollespill, blant annet som en markør for hvor mye en spiller har spilt spillet eller brukt spesifikke figurtyper eller gjenstander.

## Referanser
Patelisio Punou-Ki-Hihifo Finau

**Patelisio Punou-Ki-Hihifo Finau** S.M. (født 15. mars 1934 i Nukuʻalofa i Tonga; død 4. oktober 1993 i  Nukuʻalofa) var en tongansk katolsk ordensgeistlig og den andre biskopen av Tonga.
## Liv og virke
### Presi i maristordenen
Han gikk inn i maristfedrenes ordensfellesskap og ble presteviet den 21. juli 1959.
### Koadjutorbiskop av Tonga
Den 15. oktober 1971 ble han utnevnt til koadjutorbiskop av Tonga og titulærbiskop av *Aurusuliana*. Den 13. februar 1972 bispeviet pave Paul VI ham personlig i Peterskirken; medkonsekratorer var kardinalene Bernard Jan Alfrink, erkebiskop av Utrecht, og William John Conway, erkebiskop av Armagh.
### Biskop av Tonga
Fra 7. april 1972 til sin død var Patelisio Punou-Ki-Hihifo Finau biskop av Tonga. Hanble etterfulgt av biskop Soane Lilo Foliaki

Han var også leder for Pacific Bishops 'Conference mellom 1978 og 1982.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897-1978) *1954 
* Biskop *Patelisio Punou-Ki-Hihifo Finau* (1934-1993) *1989

## Referanser
Filip Kristoffersen

**Filip Heggdal Kristoffersen** (født 2004) er en norsk fotballspiller som spiller for , på lån fra .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kid Interiør

**Kid Interiør** er en tekstil- og interiørkjede grunnlagt i 1937 av Jul A. Gundersen (1919–1974). Kid har per 2024 cirka 150 butikker i Norge.

IK Partners (tidligere Industri Kapital) kjøpte en eierandel på 75 % fra Gundersen-familiens eiere i juli 2005, før de gikk ut av investeringen i august 2009. Selskapet ble i november 2015 notert på Oslo Børs.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Spillerfigur

En **spillerfigur** eller **spiller&shy;karakter** (også kalt *spillbar figur*/*karakter* innen videospill og *PC* fra engelsk: *player*/*playable character*) er en fiktiv figur i et rolle- eller videospill som styres av en spiller, i motsetning til en ikke-spillerstyrt spiller. Noen rollespillsystemer kaller slike figurer for ***rolleperson*** eller simpelthen ***rolle***. 

I rollespill kan spillerfigurene ofte forbedres og egendefineres ved hjelp av erfaringspoeng, styrt av spillet eller en spilleder. I mange videospill, spesielt de som ikke er rollespill, er det mulighet for at spillerfiguren er forhåndsbestemt og har en annen eller ingen form for egendefinering eller progresjon.

## I verbale rollespill

I verbale rollespill som *[[Dungeons & Dragons]]* (1974–), ''Draug'' (2004) og *[[Fabula]]* (1999) noteres progresjon på rolleark (også kalt *figurark* eller *eventyrskjema*), som holder styr på figurens egenskaper, ferdigheter, gjenstander og øvrig informasjon, som figurenes utseende, personlighetstrekk og tidligere historie med kort tekst.

I flere systemer, blant annet i d20-systemet, er figurenes evner (som styrke, visdom og smidighet) og ferdigheter (som ridning og klatring) representert med tall, der et høyere tall er bedre og gir en bedre sjanse når spillerfiguren skal utføre relevante handlinger relatert til å trille terninger.

## I videospill
I videospill er det flere forskjellige former for spillerfigurer. I flere videorollespill som *[[The Elder Scrolls V: Skyrim]]* (2011), *[[Mass Effect]]* (2007) og *[[World of Warcraft]]* (2004–) kan man i større grad dikte opp sin egen figur og egendefinere dens utstyr og egenskaper, mens i andre rollespill som ''Pokémon Red'' og ''Blue'' (1998), *[[Horizon Zero Dawn]]* (2017) og *[[The Witcher 3: Wild Hunt]]* (2016) har man mindre eller ingen kontroll over spillerfigurens personlighet, ferdigheter og utseende. I andre videospill kontrollerer man også spillerfigurer, dog ofte helt uten egendefinering. Mario i *[[Super Mario 64]]* (1996), Chell i ''Portal'' (2007) og Link i *[[The Legend of Zelda: Skyward Sword]]* (2011) er eksempler på disse. I noen spill kan man også bytte mellom flere spillerfigurer i løpet av spillets gang, som i *[[Overwatch]]* (2016), *[[Baldur’s Gate 3]]* (2023) og *[[Grand Theft Auto V]]* (2013).

## Se også
* Spillfigur
* Protagonist

## Referanser
Sergio de Celis

**Sergio de Celis Montalbán** (født 2000) er en spansk svømmer.

Han representerte landet sitt i VM i svømmesport 2023 i Fukuoka, Japan i 50 meter fri, der han kom på 39. plass i forsøksheatet og ble slått ut.

Han representerte landet sitt på stafettlaget på 4 x 100 meter medley under VM i svømmesport 2024 i Doha der laget kom på 5. plass i finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Désirée Pethrus

**Désirée Astrid Marianne Pethrus**, tidligere Engström Pethrus (født 1959) er en svensk sosiolog, politiker (kristdemokrat) og medlem av Sveriges riksdag 2006–2021. I februar 2021 ble hun utnevnt til regionråd i Region Stockholm med ansvar for eldreomsorgen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spillfigur

**Spillfigur** kan vise til:

* Brikke (brettspill)
* Videospillfigur, en fiktiv figur i et videospill
** Ikke-spillerstyrt spiller, eller ikke-spillerstyrt figur, en figur i et videospill
*** Boss (spill), spesielle, fiendtlige figurer i videospill
** Spillerfigur, spillerstyrte figurer i et spill
Rafael Romo Muñoz

**Rafael Romo Muñoz** (født 22. november 1940 i Torreón i Mexico) er en meksikansk katolsk geistlig og emeritert erkebiskop av Tijuana - det meksikanske erkebispedømme som ligger tett opp mot California i USA.
## Liv og virke
### Prest
Rafael Romo Muñoz mottok prestevielsen i Roma den 28. november 1965. I 1969 ble han spiritual for seminaret i Torreon. Fra 1973 til 1977 studerte han moralteologi i Roma, og fullførte disse studiene med en doktorgrad. Fram til 1993 var han rektor ved Torreon-seminaret.
### Biskop av Tijuana
Den 13. januar 1996 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Tijuana. Den apostoliske nuntius i Mexico, erkebiskop Girolamo Prigione, ordinerte ham til biskop den 24. februar samme år; medkonsekratorer var erkebiskopen av Yucatán, Emilio Carlos Berlie Belaunzarán, og biskopen av Torreón, Luis Morales Reyes. 
### Erkebiskop av Tijuana
Den 25. november 2006 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop da bispedømmet Tijuana fikk status som et erkebispedømme, og dermed ble  han den første erkebiskopen av Tijuana.

Pave Frans innvilget hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 16. november 2016.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Girolamo Prigione (1921-2016) *1968
* Erkebiskop *Rafael Romo Muñoz* (1940-) *1996

## Referanser
Yuraygir nasjonalpark

**Yuraygir nasjonalpark** er en nasjonalpark i den australske delstaten New South Wales, omtrent 482 kilometer nordøst for Sydney. Parken ble opprettet i 1980 som et resultat av sammenslåingen av de to tidligere nasjonalparkene Angourie og Red Rock.

## Etymologi
Navnet er en fonetisk oversettelse av navnet til den lokale aboriginske stammen som bodde i området. Stammens navn har tidligere blitt skrevet på ulike måter som Jeigir, Jiegera, Jungai, Yagir, Yegera, Yegir, Yiegera eller Youngai.

## Beskrivelse
Parken dekker 65 kilometer med kystlinje, noe som gjør den til det største sammenhengende verneområdet langs kysten i New South Wales. Stien *Yuraygir Coastal Walk* går langs kysten, og tar fire dager å fullføre. I parken er det 48 strender, inkludert den populære Shelley Beach på 800 meter.

Tretti pattedyrarter er registrert i parken. Sumper og fuktig lynghei gir habitat for den truede østlige jordpapegøyen (*Pezoporus wallicus*).

## Referanser