Franz Mazura

**Franz Mazura** (22. april 1924 - 23. januar 2020) var en tysk opera- og konsertsanger (bass-baryton). Han opptrådte under Bayreuth-festivalen fra 1971 i 25 år og ved Metropolitan Opera i 15 år. Han ble gjort til Kammersänger i 1980 og æresmedlem av Nationaltheater Mannheim i 1990. Han spilte oftest skurker og rare karakterer, med signaturroller som inkluderte Klingsor i Wagners *[[Parsifal (opera)|Parsifal]]*.

## Liv og karriere
Mazura ble født i Salzburg, sønn av Maria og Franz Mazura, en skatteinspektør. Han studerte først maskinteknikk. Han ble utarbeidet i 1942. Etter andre verdenskrig studerte han hos Frederick Husler ved Hochschule für Musik Detmold, og jobbet under studiene som skuespiller ved Landestheater Detmold. Han debuterte på operascenen som bass ved Staatstheater Kassel i 1949. Deretter jobbet han ved Staatstheater Mainz, Staatstheater Braunschweig og Nationaltheater Mannheim, hvor han var medlem av ensemblet fra 1958 til 1963. I Mannheim ble han tildelt flere barytonroller. Han minnet tiden der som spesielt hyggelig, sang et repertoar på 60 roller og likte samarbeidet med kolleger. Han var medlem av Deutsche Oper Berlin fra 1963.

Fra 1960 opptrådte han ved Salzburg-festivalen, først som Cassandro i Mozarts *[[La finta semplice|La finta-semplice]]*, deretter fra 1970 som Pizarro i Beethovens *[[Fidelio]]*. Han hadde en gjestekontrakt med Hamburg Staatsoper fra 1973. Ved Wiener Staatsoper dukket han opp som Il Commendatore i Mozarts *[[Don Giovanni]]*, som Pizarro, som La Roche i *Capriccio* av Richard Strauss og som Jochanaan i *[[Salome (opera)|Salome]]*, blant andre. Mazura dukket opp på Bayreuth-festivalen fra 1971 i 25 år. Han sang rollene til Alberich og Gunther i *[[Nibelungenringen]]*, Biterolf i *[[Tannhäuser]]*, Marke i *[[Tristan und Isolde (opera)|Tristan und Isolde]]*, og til slutt Klingsor i *[[Parsifal (opera)|Parsifal]]*. Hans andre Mozart-roller inkluderte taleren for visdommens tempel i *[[Tryllefløyten]]*.

I 1976 opptrådte Mazura som Alberich i *[[Rhingullet]]* under Georg Solti, iscenesatt av Peter Stein. Den 24. februar 1979 dukket han opp i dobbeltrollen til Dr. Schön og Jack the Ripper i verdenspremieren av den fullførte versjonen av Alban Bergs *Lulu* i Pariseroperaen, dirigert av Pierre Boulez og regissert av Patrice Chéreau. I samme opera og teater dukket han opp som Schigolch, først i 2003. Han utførte også roller som Scarpia i Puccinis *[[Tosca]]*, doktoren i Bergs *[[Wozzeck]]* og i Viktor Ullmanns *Der Kaiser von Atlantis*. Selv om han primært ble tildelt skurkeroller, dukket han opp i Bayreuth noen ganger i andre roller, som Gurnemanz i *[[Parsifal (opera)|Parsifal]]* i 1973, med Eugen Jochum som dirigent, og vandreren i *[[Siegfried (opera)|Siegfried]]* i 1988, dirigert av Daniel Barenboim.

Mazura dukket først opp på Metropolitan Opera i New York City i 1980, 56 år gammel, som Dr. Schön / Jack the Ripper i *Lulu*. Han kom tilbake regelmessig i 15 år.

Blant Mazuras roller ved Met var Alberich i *Nibelungenringen* i 1981, dirigert av Erich Leinsdorf. I *Siegfried* fant anmelder Donal Henahan ham og Heinz Zednik som Mime de mest interessante i karakterrollene. Samme år dukket han opp som Creon i Stravinskijs *Oedipus Rex*. Han opptrådte som Gurnemanz og Pizarro i 1983, som grev Waldner i *Arabella* av Richard Strauss i 1984, sammen med Kiri Te Kanawa i tittelrollen og dirigert av Marek Janowski, og som doktoren i *Wozzeck* i 1995. Etter å ha gjentatt *Lulu* og *Parsifal,* var han Frank i en ny produksjon av *[[Flaggermusen]]* av Johann Strauss i 1986, og Mr. Flint i Brittens *[[Billy Budd]]* i 1989. Hans siste opptreden på Met var igjen Dr. Schön i 2002.

Mazura bodde i Edingen-Neckarhausen siden 1964. Han døde den 23. januar 2020.

## Innspillinger (utvalg)

* 1966: Händel: *[[Timur Lenk|Tamerlano]]*, Ferdinand Leitner, Cappella Coloniensis Kantorei Barmen-Gemarke (CD: Profil Edition Günter Hänssler)
* 1978: Wagner: *[[Tannhäuser]],* Colin Davis,  Bayreuther Festspiele (DVD: Deutsche Grammophon)
* 1979: Berg: *[[Lulu (opera)|Lulu]],* Pierre Boulez*,* Paris Opera Orchestre De L'Opéra De Paris (CD: Deutsche Grammophon)
* 1979-80: Wagner: *[[Götterdämmerung]],* Pierre Boulez,  Bayreuther Festspiele (DVD: Deutsche Grammophon)
* 1980: Wagner: *[[Parsifal (opera)|Parsifal]],* Rafael Kubelík, Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks (CD: Arts Archives)
* 1980: Berg: *Lulu,* James Levine, Metropolitan Opera orchestra and chorus (DVD: Sony Classical)
* 1985: Schoenberg: *[[Moses und Aron (opera)|Moses und Aron]],* Georg Solti, Chicago Symphony Orchestra (CD: Decca)
* 1987: Wagner: *Parsifal*, James Levine, Bayreuther Festspiele (CD: Philips)

## Priser
Mazura opptrer på to Grammy Award-vinnende innspillinger: som Dr. Schön i ''Lulu'', dirigert av Pierre Boulez (beste operainnspilling i 1980), og som Moses i Schoenbergs *[[Moses und Aron]]*, dirigert av Sir Georg Solti (beste operainnspilling i 1985).

Mazura ble gjort til æresmedlem av Nationaltheater Mannheim i 1990. Han ble tildelt ''forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden'' i 2010. I 2015 mottok han den tyske teaterprisen *Der Faust* for livslang innsats.

## Litteratur

* *[[Corriere della Sera]]*, "La "Lulu" di Berg seduce la Scala", 26. mars 2010 (på italiensk)
* Cummings, David (ed.), "Mazura, Franz", *International Who's Who in Music*, Routledge, 2000, s.&nbsp;426. 
* Buderer, Hans-Jürgen and Homering, Liselotte, *Die Oper, Spiegelbild der Welt: Franz Mazura, der Sänger-Schauspieler*, Wernersche Verlagsgesellschaft, 2004 (Festskrift for 80-årsdagen til Franz Mazura, på tysk). 
* Mazura, Franz, *Franz Mazura – Mit Tusche und Notenband*, Wernersche Verlagsgesellschaft, 2006 (Memorer skrevet av Mazura, på tysk). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Videoklipp (YouTube): Alberich forbanner ringen Wolfgang Wagners *[[Nibelungenringen|Ring]]*-produksjon i 1974