Per Græsli

**Peder** (**Per**) **Johan Græsli** (1903–1945) var en norsk lege og motstandsmann. Han var tidlig aktiv i motstandsbevegelsen i Stavanger,
blant annet med den illegale avisa *[[Patrioten (illegal avis)|Patrioten]]*.  I juli 1942 ble han arrestert og sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen.  Han døde i Stockholm, på vei hjem fra fangenskapet.

Græsli ble sommeren 1945 tildelt ridderkorset av St. Olavs Orden for sin innsats for medfanger. Han ble også posthumt tildelt det tjekkoslovakiske krigskorset for å ha hjulpet tsjekkoslovakiske fanger i Sachsenhausen.

## Før krigen
Han vokste opp i Trondheim som sønn av Ingeborg (født Kjærnes, 1876-1944) og gullsmed Olav Græsli (1880-1940).

Han tok artium i 1924 og medisinsk eksamen med laud i 1932.

Han giftet seg 13. januar 1933 med Ann-Mari Sivertsen (1903–1985).

Græsli arbeidet først ved de psykiatriske sykehusene i Trondheim og vikarierte som distriktlege i Åfjord. Fra 1935 var Græsli turnuskandidat og reservelege ved medisinsk avdeling ved Rogaland sjukehus og ved kirurgisk og medisinsk avdeling ved Stavanger kommunale sykehus, begge forløpere til Stavanger universitetssjukehus.

## Krig og motstandsarbeid
Græsli markerte tidlig sin motstand mot den tyske okkupasjonen av Norge. 17. mai 1940 hadde han en artikkel i Stavanger Aftenblad, med tittelen *På en virkedag*: Okkupasjonsmakten ville stanse feiring av dagen, men Græsli framhever at det er ikke
den ytre feiringen det kommer an på.  «*Svulmende taler fra torget kan forbys, men ingen kan diktere dagen ut fra almanakken og ingen viske dens minne ut av norske sinn. Dagen er festdag for oss*» ... «*Og den dagen vil komme da det igjen blir vår i alle norske sinn. Da skal vi bygge opp i fred og frihet alt det som ble lagt øde.*»

Græsli var aktiv i mye motstandsarbeid i Stavanger, både i Milorg og i den illegale avisa *Patrioten*.

Norsk Folkehjelp i Stavanger gjennomførte i desember 1940 et kurs om «husstellet i krigstid», der Græsli bidro med innslag om kosthold og helse. Kurset ble videreført som et korrespondansekurs, der også Græsli
var med som veileder.

Tidlig i 1941 forsøkte Græsli å komme seg over til England, og fra Ola Horve fikk han hjelp til skyss med en fiskebåt fra Skudeneshavn. Reisen skulle gjennomføres sammen med Michael Haaland, som også hadde vært aktiv
i *Patrioten*.  Rett utenfor Skudeneshavn fikk imidlertid fiskebåten motorstopp. Både Græsli og Haaland var kledd som fiskere, og tyskerne som inspiserte den havarerte båten, fattet ikke mistanke.  Englandstur ble det
ikke noe av.

Hjemmefronten i Rogaland ønsket å etablere et lite feltsykehus, som kunne bruke i samband med flyangrep i distriktet.  Det ble samlet inn førstehjelpsutstyr og medisiner i stort omfang, i starten ledet av
dr. Nils Blåflat ved Rogaland sykehus. Græsli bidro også aktivt til dette arbeidet, og han overtok ledelsen da Blåflat reiste til England i 1941.
Blant annet skaffet han til veie flere liter med morfin.

## Arrestasjon og fangeopphold

Græsli ble arrestert 1. juli 1942. Kort tid etter arrestasjonen ble han overført til Grini fangeleir. I mai 1943 ble han sendt videre til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen.

Sachsenhausen hadde seks sykebrakker, kalt Revier, og her ble Græsli plassert.  Hit kom fanger som av en eller annen grunn trengte medisinsk hjelp og som hadde fått fritak fra tjeneste.  På Revier arbeidet Græsli sammen med flere norske leger, blant andre Sven Oftedal, Anders Daae og Paul Ernst Gløersen.

Græsli pådro seg flere ganger lungebetennelse, og ved nyttår 1945 måtte han til sengs for fjerde gang med sykdommen.
Han ble reddet ut fra Sachsenhausen med de hvite bussene, men var da sterkt medtatt av sykdommen. Oppbyggingen av sykehuset i leiren Neuengamme ble den siste arbeidsinnsatsen hans. Derfra ble han fraktet med syketransport
til Sverige, der han ble lagt inn på Karolinska Sjukhuset i Stockholm.

## Etter krigen

I juli 1945 ble Græsli utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, og tildelingen ble utført ved Karolinska Sjukhuset, av Sven Oftedal.  Fru Græsli var tilstede ved overrekkelsen.
Græsli fikk ordenen for «fortjenester ydet politiske fanger i Tyskland 1942-1945».

I bladet *VVN-Nachtrichten*, for tidligere fanger fra konsentrasjonsleirene, gir den tidligere tyske fangen Franz Ballhorn i 1948 Græsli et svært varmt skussmål.  Han omtaler Græsli som «den norske bjørnen»: «*Sven Oftedal og Per Græsli har reist seg uforgjengelige minnesmerker i hjertene hos sine kamerater fra Sachsenhausen*».

Hetland kommune reiste i 1949 en minnestein over de 53 fra kommunen som mistet livet under verdenskrigen.  Navnene til samtlige falne er inngravert, inkludert navnet Per Græsli. Steinen ble reist på kirkegården ved Hetlandskirken. Utkast til steinen er laget av Erik Haugland.

I Stavanger er Græsli hedret med gatenavnet Doktor Græslis vei i bydelen Våland.

## Referanser



## Litteratur

*