Overføringsnett i Norge

**Overføringsnett i Norge** er et elektrisk ledningssystem som frakter elektrisk energi fra kraftprodusenter til sluttbrukere. 

Overføringen skjer ved høye spenningsnivåer over lange avstander for å redusere energitap, mens lavere spenningsnivåer benyttes for regional og lokal distribusjon. Valg av spenningsnivå baseres på en teknisk-økonomisk vurdering, der blant annet overført effekt spiller en sentral rolle.

Nettene eies og drives av nettselskaper, som også ivaretar det lokale elektrisitetstilsynet.

## Distribusjonsnett
Distribusjonsnettet i Norge består av lokale nettselskaper som leverer elektrisitet til sluttbrukere, både husholdninger og industri. Nettet dekker spenningsnivåer fra 230 V til 22 kV, og inkluderer transformatorer – ofte kalt netttransformatorer – som trinnvis reduserer spenningen til 230 V og/eller 400 V. Infrastrukturene består av både luftlinjer og nedgravde kabelanlegg. Distribusjonsnettet drives i hovedsak radielt, det vil si uten parallelle forbindelser i normal drift. Det eies og driftes av nettselskapene, som i mange tilfeller er kommunalt eid.

## Regionalnett

Regionalnettet består hovedsakelig av kraftlinjer med spenning på 132 kV, men også 66 kV og 45 kV benyttes. Nettet består i stor grad av luftlinjer, men sjøkabler brukes blant annet til øyforbindelser. Regionalnettet er ofte utformet som et maskenett, med flere parallelle forbindelser mellom transformatorstasjoner og forbrukssteder, noe som gir fleksibel kraftflyt. Nettet eies vanligvis av regionale nettselskaper. 

De største eierne inkluderer Elvia (>2600 km), Tensio (>1800 km), Glitre Nett (>1800 km) og Arva (>1300 km).

## Sentralnett

Sentralnettet utgjør hovedinfrastrukturen i det norske kraftsystemet, og har normalt spenningsnivåer på 420 og 300 kV. Det dekker hele landet og muliggjør overføring av store energimengder over lange avstander. Som regionalnettet, er sentralnettet utformet som et maskenett med flere parallelle forbindelser.

Statnett eier, drifter og utvikler sentralnettet. De største kraftverkene og mest kraftkrevende industribedriftene er direkte tilknyttet dette nettet.

En oversikt over karakteristiske verdier for de ulike nettnivåene er presentert i tabellen ovenfor. Variasjonen i oppgitt overføringskapasitet skyldes at både laveste og høyeste spenningsnivå innenfor hvert nettnivå er inkludert. Overføringskapasiteten bestemmes primært av spenningen, ledernes tverrsnitt og evne til å tåle termisk belastning, samt den elektriske impedansen i systemet.

Kapasiteten er angitt i voltampere (VA), som er produktet av spenning og strøm, og er en standard enhet for tilsynelatende effekt i vekselstrømsnett. Under visse forutsetninger tilsvarer dette den reelle effekten målt i watt (W). Nettapene er beregnet som den momentane forskjellen mellom produsert og forbrukt effekt. Det totale energitapet i det norske kraftnettet utgjør normalt rundt 10 TWh per år, tilsvarende omtrent 8 prosent av den gjennomsnittlige årsproduksjonen.

## Prisområder
Overføringsnettet er delt inn i fem prisområder, også kalt budområder:

# Østlandet (NO1)
# Sørvest-Norge (NO2)
# Midt-Norge (NO3)
# Nord-Norge (NO4)
# Vestlandet (NO5)

Prisområdene skal gi signaler til markedet om kraftproduksjon og forbruk og sikre forsvarlig drift av strømnettet. I og mellom noen prisområder er overføringskapasiteten stor, fordi det ofte er behov for det, mens den er mindre andre steder fordi det normalt ikke er så mye transport av strøm.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Open Infrastructure Map - Kart med oversikt over verdens strømnett hentet fra OpenStreetMap-databasen.