open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I mørkets timer

***I mørkets timer*** (originaltittel: *Saturday Night*) er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Cecil B. DeMille.

## Handling
Den fattige Shamrock O'Day drømmer om å gifte seg med en velstående mann. Naboen hennes Tom McGuire arbeider som sjåfør for Iris van Suydam, og er hemmelig forelsket i elskerinnen sin. Samtidig er ikke den velstående Iris fornøyd med sin egen tilværelse, samtidig som hennes forlovede Richard Prentiss er like lei av kvinner som Iris.

Når Shamrock møter Richard ved en tilfeldighet, blir han umiddelbart forelsket i henne. Men Shamrock føler at hun blir foraktet av Richards familie og venner, på grunn av hennes fattige bakgrunn.

## Skuespillere
* Leatrice Joy som Iris Van Suydam
* Conrad Nagel som Richard Prentiss
* Edith Roberts som Shamrock O'Day
* Jack Mower som Tom McGuire
* Julia Faye som Elsie Prentiss
* Edythe Chapman som Mrs. Prentiss
* Theodore Roberts

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Second Hand Rose

***Second Hand Rose*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Lloyd Ingraham.

## Handling
Rose er den adopterte datteren til pantelåneren Rosensteins, og hun er ettertraktet av Tim McCarthy. Han er en velstående irsk entreprenør, som er mange år eldre enn henne. I mellomtiden blir adoptiv-broren hennes Nat anklaget for å ha stjålet fra firmaet hans. så han blir arrestert og fengslet. Nats far blir deretter alvorlig syk.

McCarthy tilbyr å betale Nats kausjon, forutsatt at Rose går med på å gifte seg med ham. Selv om hun egentlig er forelsket i Terry O'Brien, samtykker Rose til ekteskapet med McCarthy. Kort tid senere blir Nat løslatt, og beviser sin uskyld. McCarthy innser at Rose er så misfornøyd med ham som ektemann, går med på at hun kan gifte seg med den unge O'Brien.

## Skuespillere
* Gladys Walton som Rose O'Grady
* George B. Williams som Isaac Rosenstein
* A. Edward Sutherland som Nat Rosenstein 
* Wade Boteler som Frankie 'Bull' Thompson
* Max Davidson som Abe Rosenstein
* Virginia Adair som Rebecca Rosenstein
* Alice Belcher som Rachel Rosenstein

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nikkō Shōnin

**Nikkō Shōnin** (nihongo: 日興上人, født 8. mars 1246, død 7. februar 1333), med det buddhistiske navnet **Hawaki-bō Byakuren Ajari Nikkō** (伯耆房白蓮阿闍梨日興), var en av de seks eldre disiplene til Nichiren. Nikkō Shōnin ble ordinert i Tendai-shū i 1259 før han ble en tilhenger av Nichiren. Etter sin lærers død, hadde Nikkō Shōnin uenigheter med sine meddisipler om tolkninger av læren.

Han var tidligere sjefsprest ved tempelet Kuon-ji på Minobufjellet, Japan. Både Sōka Gakkai, Nichiren Shōshū og Fujiskolen innenfor Nichiren Shū, fører sin historie tilbake til Nikkō Shōnin.
Heidelbergforsamlingen

**Heidelbergforsamlingen** var et møte som ble avholdt mellom 51 liberale og demokratiske politikere 5. mars 1848 i Heidelberg. Møtet blir regnet som en milepæl på veien til Frankfurtparlamentet. Deltakerne møttes på eget initiativ i vertshuset Badischer Hof.Blant dem var Adam von Itzstein, Heinrich von Gagern, Gustav Struve og Friedrich Hecker.

Struve og Hecker hevdet under møtet i Heidelberg at bare en føderativ republikk kunne representere et reelt demokrati, men dette ble ikke realitetsbehandlet. Møtets oppgave besto kun i å få igang arbeidet med et nasjonalt parlament. 

Forsamlingen nedsatte utvalget *[[Siebenerausschuss]]* (utvalget av sju) som skulle innkalle til det såkalte Forparlamentet. Dette skulle i sin tur forberede Frankfurtparlamentet. Blant andre Itzstein og Gagern var medlemmer.

Forsamlingen er også kalt *Heidelbergforsamlingen av de 51* (*Heidelberger Versammlung der 51*)*.*

## Referanser
Lillestrøm Sportsklubb i 2013

**Lillestrøm Sportsklubb i 2013** er en oversikt over samtlige spillere, overganger, tabell og kamper som Lillestrøm Sportsklubbs herrelag spilte i fotballsesongen 2013. Lillestrøm endte fjorårs sesongen på 9. plass. Lillestrøm 2 spilte i 3. divisjon fotball for menn 2013 etter å ha endt fjorårs sesongen på 2. plass.
## Tropp

## Overganger
### Vinter

**Inn:**

**Ut:**

### Sommer

**Inn:**

**Ut:**

## Treningskamper

## Tippeligaen

### Terminliste

## Norgesmesterskapet

## Spillerstatistikk

## Lillestrøm 2

### Terminliste

### Spillerstatistikk

## Referanser
Zhang Side (film)

***Zhang Side*** er en kinesisk biografisk dramafilm fra 2004 regissert av Yin Li. Filmen skildrer livet til Zhang Side som var soldat i Mao Zedongs livgarde fra 1934 og frem til sin død i 1944. Han regnes som en nasjonalhelt i Kina. Rollen som Zhang Side spilles av Wu Jun, mens rollen som Mao spilles av Tang Guoqiang. Filmen tilhører en kinesisk filmtype som er overveiende patriotisk og heroisk, og som passet inn i det narativet som ble fremhevet av styresmakter på den tiden.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards og tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
13. serierunde i Premier League 2023/24

**13. runde i [[Premier League 2023/24]]** startet lørdag 25. november kl. 13:30 med oppgjøret mellom  og  på Etihad Stadium i Manchester og avsluttet mandag 27. november kl. 21:00  med oppgjøret mellom  og  på Craven Cottage i London.

17. november ble Everton trukket 10 poeng for brudd på Premier Leagues regler for lønnsomhet og bærekraft.

## Kampfakta

## Referanser
Platisus

***Platisus*** er en slekt av flatbiller som lever under barken på døde trær. 

## Utseende

Middelsstore biller (6 – 25&nbsp;mm), avlange, flate og jevnbrede, svarte. **Hodet** er stort og bredt, gjerne litt bredere enn brystskjoldet. Det er utvidet bakover. Bak tinningene er hodet innsnevret til en markert "hals". Overkjevene (mandiblene) er krumme, nokså store og fremoverrettede, og stikker fram foran hodet.  Antennene er omtrent halvparten så lange som hodets bredde, 11-leddete, perlekjedeformede og ganske slanke. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, firkantet sett ovenfra med litt tannet ytterkant. **Dekkvingene** er tydelig skilt fra framkroppen med en innskjæring. De er avlange og parallellsidige, ikke påfallende hårete, med tett punktur, uten lengdefurer. **Beina** er middels lange, lårene noe fortykkede, resten av beina slanke. Fram- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete hos hannene og fem-leddete hos hunnene. **Larvene** er gule eller rødlige, flattrykte og ganske harde, med noen få børster, ellers nakne.

## Levevis
Disse billene fører stort sett en skjult tilværelse under barken på døde trær, og kommer sjelden ut derfra. Man vet lite om biologien deres, men formen på munndelene hos larvene kan tyde på at de er rovdyr. Mange av artene ser ut til å trenge grove, døde stokker og er derfor knyttet til gammel skog. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia og på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[flatbiller]]**, Cucujidae
****** Slekten *[[Platisus]]* Erichson, 1842  – seks arter, Australia og New Zealand
******* *[[Platisus bicolor]]* (Olliff, 1885)
******* *[[Platisus integricollis]]* Reitter, 1878
******* *[[Platisus moerosus]]* (Pascoe, 1868)
******* *[[Platisus obscurus]]* Erichson, 1842
******* *[[Platisus vespertinus]]* Marris, 2016
******* *[[Platisus zelandicus]]* Marris & Klimaszewski, 2001

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennosacndiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

* Thomas, M.C. Family Cucujidae. Med bilder av alle slektene. http://fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/cucujidae1.htm

## Eksterne lenker
*
Oksenøyveien

**Oksenøyveien** (3–61, 6–66) er en vei på Lysaker og Fornebu i Bærum kommune, på sørsiden av Drammensveien (E18). 

Veien er en sidevei til Snarøyveien, på vestsiden av denne, og starter ved Fornebuparken. Den er delt i tre adskilte veistubber:

* Fra Snarøyveien, forbi Fornebuparken, til den krysser Kilenveien der veien endrer navn til Michelets vei. 
* Lenger sør i Michelets vei går Ekern som en sidevei til Michelets vei, og denne ender opp i en ny del av Oksenøyveien. Denne delen går på nordsiden av Holtekilen og på sørsiden av Holtekilen, der den ender opp ved Fornebu Marina. 
* Nærmere Telenor Arena går det en del av Oksenøyveien, fra Michelets vei i nord til Oksenøyveien 60 i sør.

Veien ligger cirka 16 meter over havet ved avkjøringen fra Snarøyveien. Den er oppkalt etter de to Oksenøyene; Store og Lille Oksenøy (i dag Storøya og Lilløya).

Noen adresser:
* 3 - Norwegian 
* 8-10 - Fornebuporten med bl.a. Aker Solutions
* 41 - Oksenøya Dagligvare

Tidligere fantes Oksenøyveien 80, denne har nå adresse Tornsangerveien 9-21. Her lå Oksenøen Bruk og blant annet Norske Skogs hovedkontor. Pr 2023 planlegges dette området å bygges om til boliger, av OBOS. 

## Bildegalleri

Oksenøyveien Bærum 2014.jpg|Oksenøyveien, 2014
Bærum Oksenøyveien 231010.jpg|Oksenøyveien, 2023


## Se også
* Oksenøystien

## Referanser


## Eksterne lenker
*
14. serierunde i Premier League 2023/24

**14. runde i [[Premier League 2023/24]]** startet lørdag 2. desember kl. 16:00 med tre kamper og avsluttet søndag 3. desember kl. 17:30 med oppgjøret mellom  og  på Etihad Stadium i Manchester.

## Kampfakta

## Referanser
Daftö Camping Resort

**Daftö Camping Resort** (også kalt **Daftö Camping**, **Daftö Resort** eller bare **Daftö**) er en campingplass i Strømstad kommune i Sverige.

## Referanser
Telmatophilus

***Telmatophilus*** er en slekt av små fuktbiller som stort sett lever av sopp. 

## Utseende
Små (1 – 2,8&nbsp;mm), ovale til avlange biller, oversiden sterkt hvelvet, vanligvis kledt med korte hår, tydelig punktert og mer eller mindre skinnende. På farge er de gjerne brunrøde. **Hodet** er nokså lite og rundt. Antennene er kraftige, middels lange, 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) har gjerne "epåletter" på framhjørnene og en tann på hver sidekant. **Dekkvingene** varierer mellom eggformede og avlangt parallellsidige. Ofte har de en tydelig lengdefure (sømstripen) på hver side av midtsømmen. **Beina** er forholdsvis korte.

## Levevis
De fleste fuktbillene er soppetere og finnes gjerne i kompost eller mellom løvstrø. I alle fall noen av artene i denne slekten er knyttet til sumpplanter.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[fuktbiller]]**, Cryptophagidae
****** Underfamilien **[[tannfuktbiller]]**, Cryptophaginae Kirby, 1826
******* Stammen Cryptophagini Kirby, 1826
******** Slekten ***Telmatophilus*** Heer, 1841  
********* *[[Telmatophilus americanus]]* (LeConte, 1863)
********* *[[Telmatophilus balcanicus]]* Karaman, 1961
********* *[[Telmatophilus brevicollis]]* Aubé, 1862
********* †*[[Telmatophilus britannicus]]* Kirejtshuk & Kurochkin, 2019
********* *[[Telmatophilus caricis]]* (Olivier, 1790) - i Norge
********* *[[Telmatophilus debilis]]* Blackburn & Sharp, 1885
********* *[[Telmatophilus depressus]]* Sharp, 1876
********* *[[Telmatophilus nitens]]* Sharp, 1876
********* *[[Telmatophilus schoenherri]]* (Gyllenhal, 1808) - i Norge
********* †*[[Telmatophilus sidorchukae]]* Lyubarsky & Perkovsky, 2020
********* *[[Telmatophilus sparganii]]* (Ahrens, 1812)
********* *[[Telmatophilus typhae]]* (Fallén, 1802) - i Norge

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Robertfesten 2024

**Robertfesten 2024** var den 40. utdelingen av den danske Robertprisen og ble arrangert 3. februar 2024. Arrangementet fant sted i Tivoli Hotel & Congress Center i København med Lise Baastrup som programleder.

De nominerte ble offentliggjort av Danmarks Film Akademi den 9. januar 2024. *[[Bastarden]]* i regi av Nikolaj Arcel med Mads Mikkelsen og Amanda Collin i hovedrollene, var nominert i fjorten kategorier, blant dem årets danske spillefilm, årets regissør og årets mannlige/kvinnelige hovedrolle.

Blant de nominerte for årets engelskspråklige film var *[[Barbie (film)|Barbie]]* regissert av Greta Gerwig og *[[Killers of the Flower Moon]]* av Martin Scorsese.

Dronning Margrethe II av Danmark var nominert i kategoriene årets scenograf og årets kostymedesigner for sine bidrag til Netflix-filmen **'.  

Av nominerte TV-serier var ''[[Huset (TV-serie)|Huset]]'' og ''Agent''. Sistnevnte er [[Nikolaj Lie Kaas]]’ debut som regissør.

Under prisutdelingen vant ''Bastarden'' i åtte kategorier, blant dem årets danske spillefilm og årets mannlige hovedrolle. Den vant også [[Robert publikumsprisen|Nordisk Film Biografers Publikumspris]]. [[Ib-prisen]] gikk til Sara Stockmann.

== Nominerte og vinnere ==
Vinnerne står først i tabellen og er merket med **fet skrift'''.
### Film

### TV

## Referanser

 
 
 
 
 
 
 
 


## Eksterne lenker
* 
*
Museumsinsel undergrunnsstasjon

**Museumsinsel undergrunnsstasjon** er en stasjon på linje U5 i Berlin. Den ligger i den østlige enden av Unter den Linden på området Museumsinsel som har gitt stasjonen navn. Stasjonen er en del av forlengelsen av U5 fra Alexanderplatz via Brandenburger Tor til Hauptbahnhof. Den åpnet for trafikk 9. juli 2021.

## Eksterne lenker
*
Ootypus

***Ootypus*** er en slekt av små fuktbiller som stort sett lever av sopp. 

## Utseende
En liten (1,5-1,7 millimeter), oval fuktbille, oversiden sterkt hvelvet, fint punktert og skinnende, rødbrun til svart. **Hodet** er nokså lite og rundt. Antennene er kraftige, middels lange, 11-leddete, utvidet mot spissen men uten en markert klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) er jevnt rundet. **Dekkvingene** er rundede. **Beina** er forholdsvis korte.

## Levevis
De fleste fuktbillene er soppetere og finnes gjerne i kompost eller mellom løvstrø. Denne arten finnes på skogbunnen.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa inkludert Norge (Sør- og Østlandet). Selv om det er få funn fra Norge blir ikke arten vurdert som truet 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[fuktbiller]]**, Cryptophagidae Kirby, 1826
****** Underfamilien småfuktbiller, Atomariinae LeConte, 1861
******* Stammen Atomariini LeConte, 1861
******** Slekten ***Ootypus*** Ganglbauer, 1899
********* *[[Ootypus globosus]]* (Waltl, 1838)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Doubledaya

***Doubledaya*** er en slekt av biller. Languriidenes larver utvikler seg gjerne inne i stenglene på ulike slags urter, og den lange og smale kroppsformen kan være en tilpasning til dette miljøet. 

## Utseende
Middelsstore, smale, langbeinte, blanke biller, mer eller mindre røde og/eller svarte. Antennene er svakt kølleformede. Føttene, særlig på forbeina, er sterkt utvidete. Hunnene har oftest asymmetriske kjever.

## Levevis
Languriidene kan finnes i skogkanter, på blomsterenger, i veikanter og lignende åpne områder. Larvene utvikler seg i stenglene på forskjellige slags urter. De voksne billene kan man finne på blomster, der de spiser pollen, eller på bladene av ulike urter. I alle fall noen av artene lever inne i bambus-stengler. De lever sammen med symbiotiske gjærsopper som de kultiverer.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

Underfamiliene som her er plassert i Languriidae blir ofte plassert i Erotylidae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Languriidae]]**
****** Underfamilien Languriinae
******* Stammen Languriini
******** Slekten ***Doubledaya*** White, 1850
********* *[[Doubledaya bucculenta]]* Lewis, 1884 - Japan
********* *[[Doubledaya ruficollis]]* (Kraatz, 1899) - India, Vietnam
********* *[[Doubledaya sinuata]]* Zia, 1934
********* *[[Doubledaya tonkinensis]]* Zia, 1934 - Vietnam
********* *[[Doubledaya viator]]* White, 1850

## Eksterne lenker
Ulrich von Plankenfels

**Ulrich von Plankenfels** (født i Bayern, død 28. februar 1467)  var en tysk katolsk biskop av Chiemsee bispedømme; han levde på 1400-tallet. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ulrich kom fra herrene av Plankenfels i det nordlige Bayern, som ble viktige som ministerier i Bamberg-klosteret og hvis forfedres hjem var Plankenfels slott. Sammen med broren Friedrich III von Plankenfels, som senere skulle bli biskop av Regensburg fra 1450 til 1457, ble Ulrich innskrevet som student ved universitetet i Wien i 1423.

### Augustinerkorherre
Han var opprinnelig augustinerkorherre ved det keiserlige prelatur i Berchtesgaden og ble utnevnt til dekan for klosteret der.  Den 3. september 1446 ble han kannik i Salzburg og hoffmester for erkebiskop Sigismund I av Volkersdorf.

### Biskop av Chiemsee
Etter Chiemsee-biskop Silvester Pfliegers død 23. oktober 1453 ble han straks valgt til biskop av Chiemsee i Bayern.  var et såkalt *[[egenbispedømme]]* av Salzburg erkebispedømme.  Bispetroneovertagelsen fant sted den 4. november 1453. Den 23. desember 1453 ble han bispeviet, av erkebiskop Sigmund von Volkersdorf av Salzburg og medkonsekerende biskop Friedrich von Plankenfels av Regensburg og titulærbiskop Konrad Ströber O.F.M., som var hjelpebiskop i Regensburg.

Lite er kjent om Ulrichs arbeid. Da erkebiskopen av Salzburg, Burkhard von Weißpriach, ble valgt i 1461, vare det ved et kompromiss. Den 9. mai 1462 ble Burkhard von Weißpriach bispeviet av Ulrich. 

Ulrich von Plankenfels døde 22., 26. eller 28. februar 1467. Han ble gravlagt foran Andreas-alteret i Salzburg-katedralen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Ulrich von Albeck (?-1431)
* Erkebiskop Johann von Reisberg (?-1441) * bispeviet 1429
* Biskop Silvester Pflieger (?-1453) *1438
* Erkebiskop Sigmund von Volkersdorf (1395-1461) *1452
* Biskop *Ulrich von Plankenfels* (?-1467) *1453*

## Referanser
Hypophagus

***Hypophagus*** er en slekt av små fuktbiller som lever på gjødsel. Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Bittesmå (ca. 1 mm), avlange, mørke fuktbiller, oversiden sterkt hvelvet, vanligvis kledt med korte hår, tydelig punktert og mer eller mindre skinnende. **Hodet** er nokså lite og rundt. Antennene er kraftige, middels lange, 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er jevnt rundet. **Dekkvingene** er mer eller mindre rundede. Ofte har de en tydelig lengdefure (sømstripen) på hver side av midtsømmen. **Beina** er forholdsvis korte.

## Levevis
De fleste fuktbillene er soppetere og finnes gjerne i kompost eller mellom løvstrø. Arten kan finnes i tuer av skogsmaur, og i gammel møkk.

## Utbredelse
I Norge er det noen få, spredte funn av arten i Sør-Norge. Den er vurdert som sårbar (VU) på den norkse rødlistem fra 2021 . Arten er kjent fra Europa og Nord-Amerika, de amerikanske bestandene har noe ganger blitt regnet som en egen art, *Hypocoprus tenuis* Casy.
## Systematisk inndeling / norske arter

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[fuktbiller]]**, Cryptophagidae Kirby, 1826
****** Underfamilien småfuktbiller, Atomariinae LeConte, 1861
******* Stammen gjødselfuktbiller, Hypocoprini - noen ganger plassert som en egen underfamilie, Hypocoprinae
******** Slekten ***Hypophagus*** Lyubarsky, 1989 
********* *[[Hypophagus epipedus]]* Lyubarsky, 1989

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cathartocryptus

***Cathartocryptus*** er en slekt av biller som lever i råtnende plantemateriale. 

## Utseende
Små (gjerne 1,5-2,5 millimeter), avlange, vanligvis rødbrune kjukebiller. Antennene er utvidet mot spissen uten en tydelig avsatt klubbe.

## Levevis
Disse billene lever mest trolig av muggsopper. De kan finnes mellom råtnende plantemateriale, eller også i lagrede matvarer.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Japan, Australia og New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[kompostkjukebiller]]**, Cryptophilinae
******* Stammen Cryptophilini
******** Slekten ***Cathartocryptus*** Sharp, 1886 
********* *[[Cathartocryptus australiensis]]* (Sen Gupta & Crowson, 1971)
********* *[[Cathartocryptus hiranoi]]* (Sasaji, 1989)
********* *[[Cathartocryptus maculosus]]* (Broun, 1881)
********* *[[Cathartocryptus obscurus]]* Sharp, 1886
********* *[[Cathartocryptus tasmanicus]]* (Grouvelle, 1911)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jan Ivar Bårtvedt

**Jan Ivar Bårtvedt** (født 1990 i Bodø) er en norsk skuespiller og scenekunstner. Han har bachelorgrad i Teatervitenskap fra NTNU (2010-2013) og et årsstudium i Kulturprosjektledelse fra Høgskolen i Lillehammer (2013–2014). Før dette gikk han Musikk, Dans og Drama på Bodø VGS (2006-2009) og Musikallinja på Bømlo Folkehøgskule (2009-2010). 

Siden 2016 har han jobbet som selvstendig scenekunstner i Bodø hvor han blant annet har vært teaterinstruktør for Hålogaland Amatørteaterselskap, kulturuka FRUKT og Kirkens Bymisjon Bodø. Hvert år siden 2020 har han vært aktør i *Gatas Evangelium* og han var også hovedrolleinnehaver under filminnspillingen av *Gatas Påskefortelling*. 

Bårtvedt har siden 2020 vært en del av Salten Friteater hvor han blant annet har vært med på å etablere prosjekter som improteatergruppen Hjerneteppe og teaterkurs for voksne.  Bårtvedt er kanskje best kjent som skuespiller i improteatergruppen som de siste årene har hatt faste forestillinger på Stormen Konserthus, i tillegg til å ha spilt på flere festivaler slike som Vinterlysfestivalen hvor de ble en publikumssuksess i 2023.

Fra 2017–2022 var Bårtvedt med som skuespiller i forskningsprosjektet «Cit-egration» hvor Batteriet Nord-Norge brukte metoden forumteater med asylsøkere og sosionomstudenter for å undersøke hvordan kunst kan være med på å skape rettferdige og mangfoldige byer. Dette resulterte i et kapittel i boken *Retten til byen: Kraften i krysskulturelle møter!*

Siden 2012 har han også jobbet som formidler og skuespiller i flere av Nordlandsmuseets anlegg slike som Kjerringøy Handelssted, Bodø Bymuseum, Løp Gård og Jektefartsmuseet. Der har han vært med på å utvikle teatrale omvisninger og forestillinger både for voksne og barn. Under Bodøs 200-årsjubileum spilte han blant annet hovedrollen Gers, Bodøs første byborger, i teaterstykke *Med penn, korde og pistol* som var museets storsatsning under byjubileet.

I 2016 spilte han rollen som Henki Kolstad i forestillingen *En utmerket gærning* på Falstadsenteret som omhandlet teatersjef Henry Gleditsch som ble skutt under 2. verdenskrig for sin motstandskamp på Trøndelag Teater. 

## Forestillinger (et utvalg)
* 2023: *Ja, det gjør vi*, skuespiller. 
* 2022: *Kumlokket og Co i krig*, skuespiller. 
* 2021: *Hjerneteppe Impro*, skuespiller og produsent
* 2020: *Gatas Påskefortelling*, skuespiller
* 2020-: *Gatas Evangelium*, forteller
* 2020: *HYPER HYDRO SISSY*, aktør
* 2020: *Fanget*, skuespiller 
* 2019: *Revestreker*, skuespiller, manus
* 2017-: Cit-egration forumteater, skuespiller
* 2016: *En utmerket gærning*, skuespiller
* 2016: *Med penn, korde og pistol*, skuespiller

## Referanser
Objektet for devosjon og kontemplasjon

**Objektet for devosjon og kontemplasjon** (japansk: *Kanjin no-honzon-shō*; kanji: 観心本尊抄, katakana: かんじんほんぞんしょう) er en japansk buddhistisk avhandling som ble skrevet av den religiøse reformatoren Nichiren (日蓮, 1222–1282). Den er også omtalt som *Nyōrai metsugo gogo hyakusaishi kanjin honzon shō* 如來滅後五五百歳始觀心本尊抄, *Honzonshō* 本尊鈔 og *Kanjinshō* 觀心鈔.

Avhandlingen ble forfattet i 1273. Teksten omhandler primært doktrinene om gjensidig tilfredshet i de ti riker (十界互具, *jikkai goku*) - en lære hos Tendaiskolen. Videre berører den buddhanaturen i det troende sinn (信心成佛) og de siste dagene av dharma eller *Mappo*.

## Kilder
*
*
Episcapha

***Episcapha*** er en slekt av kjukebiller. Disse billene er ofte nokså fargerike og kalles derfor "pleasing fungus beetles" på engelsk. De aller fleste artene lever av sopp som vokser på død ved, særlig fruktlegemene til kjuker (Polyporaceae).
## Utseende
Forholdsvis store, blanke kjuekbiller, farget i svart og rødt.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Megalodacnini Sen Gupta, 1970- noen ganger slått sammen med Dacnini
******** Slekten ***Episcapha*** Dejean, 1833
********* Underslekten *Ephicaspa* Chûjô, 1970
********** *[[Episcapha asahinai]]* (Chujo, 1936)
********** *[[Episcapha lewisi]]* Nakane, 1950
********** *[[Episcapha lushuiensis]]* Ren, 2012
********** *[[Episcapha quadriconcava]]* Ren, 2012
********* Underslekten *Episcapha* (i snever forstand)
********** *[[Episcapha pavo]]* Arrow, 1909
********** *[[Episcapha quadrimacula]]* (Wiedemann, 1823)
********** *[[Episcapha septentrionis]]* Heller, 1918
********** *[[Episcapha sericea]]* Arrow, 1928
********** *[[Episcapha vestita]]* Lacordaire, 1842
********** *[[Episcapha xanthopustulata]]* Gorham, 1890
********* Underslekten *Psiloscapha* Heller, 1918
********** *[[Episcapha ambigua]]* Arrow, 1922
********** *[[Episcapha indica]]* Crotch, 1876
********** *[[Episcapha javanica]]* Deelder, 1942
********** *[[Episcapha mausonica]]* Heller, 1920
********** *[[Episcapha morawitzi]]* Solsky, 1871
********** *[[Episcapha taishoensis]]* Lewis, 1874
********** *[[Episcapha takasagona]]* Chujo, 1941
********** *[[Episcapha ustulata]]* Arrow, 1924
********* *[[Episcapha yunnanensis]]* Li & Ren, 2006

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (liste over Nordens biller). Helsinki.

* Skelley, P.E. 2001. Pleasing fungus beetles of North America. Family Erotylidae (med bilder av mange slekter). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Paul/introduction.html

## Eksterne lenker
*
Vicente da Soledade e Castro

**Vicente da Soledade e Castro** (1763–1823) var en portugisisk katolsk ordensgeistlig som var erkebiskop av  São Salvador da Bahia i Brasil.

## Liv og virke
### Benediktiner, prest
Han avla ordensløfter i benediktinerordenen den 5. januar 1788.
### Erkebiskop av São Salvador da Bahia
Den 28. august 1820 ble han i en alder av 57 år utnevnt til erkebiskop av São Salvador da Bahia. Han ble bispeviet den 12. november samme år, av biskop Jerónimo do Barco av Santiago de Cabo Verde. 

Etter å ha blitt approbert av Minho tok han del i den portugisiske nasjons general- og ekstraordinære Cortes, og ble den første president for denne forsamlingen. På denne tid (1821-1825) løsrev brasilianerne fra Portugal. På grunn av sin lojalitet til Portugal, forble han på tidspunktet for Brasils uavhengighet i metropolitanbispedømmet sitt.

Han døde den 31. mars 1823, etter drøyt to år som biskop, dagen før sin 60-årsdag.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
* Biskop Jerónimo do Barco, O.F.M. Ref. (1775-1853)
* Erkebiskop *Vicente da Soledade e Castro*, O.S.B. (1763-1823) *1820

## Referanser
Joachim Fjelstrup

**Joachim Fjelstrup** (født 1987) er en dansk skuespiller. Han har spilt i flere filmer og TV-serier og vært nominert til Bodil- og Robertpriser.

## Filmografi
### Filmer

### TV-serier

## Nominasjoner
* 2016: Nominert til Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle for *Steppeulven*
* 2021: Nominert til Robertprisen for årets mannlige birolle – TV-serie for *Julefeber*
* 2022: Nominert til Robertprisen for årets mannlige hovedrolle for *Den blå orkidé*
* 2024: Nominert til Robertprisen for årets mannlige birolle for *Toves værelse*

## Referanser


 
 
  


## Eksterne lenker
*
«Musashi»

**«Musashi»** var et av de to største slagskipene som noen gang ble bygget av den keiserlige japanske flåten under andre verdenskrig. Det tilhørte Yamato-klassen og ble sjøsatt 1. november 1940. «Musashi» og søsterskipet «Yamato» var de tyngste og mest kraftig bevæpnede slagskipene som noensinne er bygget, og de representerte Japans streben etter maritim overlegenhet.

Slagskipet «Musashi» målte over 260 meter og var 38,9 meter bredt. Dets deplasement på over  tonn gjorde det til et av de tyngste slagskipene noensinne. «Musashi» var bevæpnet ni 460 millimeter hovedkanoner, fordelt på tre tårn som ga det en overveldende ildkraft.

Under andre verdenskrig tjenestegjorde «Musashi» som flaggskip for den kombinerte flåten og deltok i flere betydelige slag, inkludert Slaget ved Leyte Gulf i 1944. Til tross for sin bevæpning og pansring viste «Musashi» seg å være sårbar for moderne flyangrep. Den 24. oktober 1944 ble skipet truffet av et massivt antall bomber og torpedoer fra amerikanske fly og sank i Sibuyan-havet.
Cecilie Cathrine Ødegården

**Cecilie Cathrine Ødegården** (født 1980) er en norsk lyrisk sopran og operasanger. Hun er fast ansatt ved Den Norske Opera & Ballett (siden 2013). Hun kommer fra Biri.

Ødegården har gjennomført diplomstudiet i utøvende klassisk sang ved Norges musikkhøgskole og fordyping i opera ved North-West University. 15. desember 2011 debuterte hun i Universitetets aula med Musikkhøgskolens orkester under ledelse av dirigent Cathrine Winnes med verket *Japanischer Frühling* av komponist Ludvig Irgens-Jensen. 

Hun debuterte som operasanger med hovedrollen Woman 1 i operaen *The Blind* av komponist Lera Auerbach under Trondheim kammermusikkfestival 24. september 2013. Hun har hatt flere roller både som frilans operasanger og ansatt ved Den Norske Opera & Ballett. Den 24. september 2022 var det urpremiere på Den Norske Opera & Ballett med operaen *The Listeners* av komponist Missy Mazzoli og librettist Royce Vavrek hvor Ødegården med rollen Sina. 

Hymnen til premieutdeling under VM i skiflyging Vikersund 2012, som fremdeles brukes i dag, er komponert av Kristian Øierud for Ødegården som solist.

Ødegården har siden 2018 sittet i styret i Asker KammerMusikkFestival. Hun er også grunnlegger av Bærum Sangfestival sammen med Cecilie Rønning.

## Utgivelser

* *Haugtussa*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Fossheim. (2019 Blommenholm Classics).
* *God Jul med Alle Tiders Advent*, Nils Georg Nilsen, Cecilie Cathrine Ødegården, Kristin Fossheim og Bjørn Solum. (2019 Blommenholm Classics).
* *The Prayer*, Nils Georg Nilsen, Cecilie Cathrine Ødegården, Kristin Fossheim og Bjørn Solum. (2019 Blommenholm Classics).
* *Saverio Maercadante: 8 nocturnes for 4 voices and [[Generalbass|basso continuo]]*, Ensemble Solvind, Cecilie Cathrine Ødegården, Anne-Marie Andersen, Nicholas Cotellessa, Pietro Simone. (2020 Blommenholm Classics).
* *Dans un bois solitaire*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Fossheim. (2022 Blommenholm Classics)
* *Earth Song*, Ensemble Solvind. (2022 Bifrost Music)
* *Agathe Backer Grøndahl Op. 50 Sommer*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Lunde. (2022 Blommenholm Classics)
* *Five Songs by Sibelius*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Fossheim. (2022 Blommenholm Classics)
* *Agathe Backer Grøndahl Op. 50 Sommer & Abends*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Lunde. (2023 Blommenholm Classics)
* *Eventide, Op. 42 no. 7*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Lunde. (2023 Blommenholm Classics)
* *Mot Kveld, Op. 42 no. 7*, Cecilie Cathrine Ødegården og Kristin Lunde. (2023 Blommenholm Classics)

## Referanser
Drammen Sacred Music Festival

**Drammen Sacred Music Festival** er en tverrkulturell nisjefestival bestående av konserter arrangert i kirker og konsertscener, film, forestillinger, seminarer, dialogsamtaler og seremonier. Festivalen ble etablert i 2010 av Drammen og omegn tros- og livssynsforum (DoTL), sammen med Drammen kommune. Festivalen har siden 2012 vært organisert som en forening der DoTL er representert i styret sammen med lokale, regionale og nasjonale samarbeidspartnere. Festivalen arrangeres årlig gjennom støtte fra Drammen kommune Interkultur, Norsk Kulturråd, fylkeskommunen, Drammen kirkelige fellesråd og Fritt Ord.

## Referanser
Landolfo Rossi

**Landolfo Rossi** (død i 1303) var en italiensk katolsk biskop.

Den 29. mars 1298 ble han utnevnt og ordinert til biskop av Ferentino i Kirkestaten av pave Bonifatius VIII. 

Han døde i 1303.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Giovanni Castrocoeli, O.S.B. (?-1295) *bispeviet ca 1282
* Kardinal Hugues Aycelin de Billom, O.P. (1230-1298) *1294
* Pave Bonifatius VIII (1230-1303) *1295
* Biskop *Landolfo Rossi* (?-1303) *1298 

## Referanser
Missy Mazzoli

**Missy Mazzoli** (født 1980) er en amerikansk komponist og pianist.

Hun er medlem av fakultetet for komposisjon ved Mannes College of Music. I 2017 vant hun Music Critics Association of North America Award i kategorien Best New Opera for *Breaking the Waves*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Matthew Beovich

**Matthew Beovich** (født 1. april 1896 i Carlton i Melbourne i Australia, død 24. oktober 1981 i Adelaide i Australia) var en australsk katolsk prelat og erkebiskop av Adelaide.

## Biskop av Adelaide
Han ble utnevnt til erkebiskop av Adelaide den 11. desember 1939, og ble bispeviet den 7. april 1940 av erkebiskop Giovanni Panico; medkonsekrerende var erkebiskop Norman Thomas Gilroy av Sydney og biskop James Patrick O'Collins av Geraldton.

Han var den åttende erkebiskop av erkebispedømmet Adelaide fra 1939 til 1971.  
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Giovanni Panico (1895-1962) *1935
* Erkebiskop *Matthew Beovich* (1896-1981) *1940

## Litteratur
*
*
*
*

## Referanser
Loberogosmus

***Loberogosmus*** er en slekt av kjukebiller.  

## Utseende
Små, avlange, halvblanke, fint hårete, brunlige kjukebiller uten metallisk glans. Oversiden er fint punktert.

## Levevis
Artene lever på råtnende plantemateriale. 

## Utbredelse
Arten finnes i Mellom-Europa.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae
****** Underfamilien **[[Pharaxonothinae]]** Crowson, 1952
******* Slekten ***Loberogosmus*** Reitter, 1876
******** *[[Loberogosmus fasciatus]]* (Kolenati, 1846)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Zavaljus

***Zavaljus*** er en gruppe av kjukebiller. 

## Utseende
En liten, avlang, ensfarget rødbrun til svart kjukebille.

## Levevis
Arten antas å utvikle seg i de underjordiske gangene til bier. De voksne kan finnes mellom gress.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sverige, Finland og det nordvestlige Russland, men er ikke funnet i Norge.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae
****** Underfamilien Xenoscelinae Ganglbauer, 1899
******* Stammen Xenoscelini Ganglbauer, 1899
******** Slekten ***Zavaljus*** Reitter, 1880
********* *[[Zavaljus brunneus]]* (Gyllenhal, 1808)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (liste over Nordens biller). Helsinki.

* Skelley, P.E. 2001. Pleasing fungus beetles of North America. Family Erotylidae (med bilder av mange slekter). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Paul/introduction.html

## Eksterne lenker
*
Cell Phone

***Cell Phone*** (originaltittel: *Shou ji*) er en kinesisk dramakomedie fra 2003 regissert av Feng Xiaogang. Filmen handler om en programleder som får sitt liv snudd på hodet når hans dyrebare mobiltelefon (som han har lagret mye personlig informasjon på) kommer på avveie. Hovedrollene spilles av Ge You, Zhang Guoli, Xu Fan og Fan Bingbing.

Filmen ble den mest innbringende hjemproduserte filmen i Kina i 2003.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards (sammen med *[[Warm Spring]]* og ''A SARS Journey'').

## Roller

* Ge You som Yan Shouyi, programleder på tv
* Zhang Guoli som Fei Mo, en TV-producer og Yans overordnede
* Xu Fan som Shen Xue, kunstskolelærer og Yans elskerinne etter hans skilsmisse
* Fan Bingbing som Wu Yue, en ung attraktiv kvinne som har en affære med Yan
* Zhang Lu som Yu Wenjuan, Yans kone
* Zhao Kulier som Li Yan
* Huang Suying som Yans bestemor
* Yang Xin som Lu Gui Hua 
* Yong Mei som Xiao Su

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Burna Boy

**Damini Ebunoluwa Ogulu** (født 2. juli 1991), med artistnavnet **Burna Boy**, er en nigeriansk sanger, låtskriver og plateprodusent. Han kalles ofte for "Kongen av afrofusion", og har status som en av de mest innflytelsesrike afrikanske, utøvende kunstnerne i sin generasjon. Hans musikk er en av årsakene til at sjangeren *[[Afrobeat|afrobeats]]* har blitt populær over hele verden på 2010- og 2020-tallet.

I 2012 fikk han sitt store gjennombrudd med singelen *Like to Party*, som var hentet fra debutalbumet *L.I.F.E*; selve albumet ble utgitt i 2013. I 2017 signerte Burna Boy kontrakt med Atlantic Records i USA (og med morselskapet Warner Music Group internasjonalt) for å utgi sitt tredje studioalbum, *Outside*; dette albumet ble utgitt i 2018.

I 2019 vant han prisen for *Best International Act* på BET Awards-utdelingen, og ble kåret til *Apple Music Up Next*. Han utga også sitt fjerde studioalbum, *African Giant*, som vant Album of the Year på All Africa Music Awards og ble nominert til Best World Music Album på den 62. Grammy Awards-utdelingen. Han ble kåret til African Artist of the Year på Ghana Music Awards i 2020. Burna Boy ga ut sitt femte studioalbum, Twice *as Tall*, i august 2020. Dette albumet ble kåret til Best World Music Album under den 63. Grammy Awards-utdelingen. For andre gang vant han også prisen Best International Act på BET Awards 2021.

Burna Boys sjette studioalbum, *Love, Damin*, kom i 2022. Dette albumet gikk rett inn på den høyeste plassen på ''Billboard'' 200-listen som noen gang var blitt oppnådd av et album utgitt av en afrikansk musiker. Det ble også det afrikanske albumet som har havnet høyest på hitlistene i Frankrike, Nederland og Storbritannia. I oktober 2022 ble Burna Boy tildelt utmerkelsen Member of the Order of the Federal Republic for sitt musikalske virke. I 2023 rangerte *[[Rolling Stone]]* ham som nummer 197 på listen over de 200 største sangerne noensinne. Burna Boy vant sin fjerde pris i kategorien Best International Act under BET Awards i 2023. Han vant også The Headies Afrobeats Single of the Year-prisen, samt prisen Song of the Year for sangen *Last Last*.

## Diskografi

* 2013: *L.I.F.E* (album)
* 2015: *On a Spaceship* (album)
* 2018: *Outside* (album)
* 2019: *African Giant* (album)
* 2020: *Twice as Tall* (album)
* 2022: *Love, Damini* (album)
* 2023: *I Told Them...* (album)

## Referanser
The Seventh Day

***The Seventh Day*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Henry King.

## Handling
En gruppe fra New York reiser på en utflukt sammen, men blir tvunget til å stoppe ved en fisker-landsby i New England for reparasjoner på lystbåten deres. Reggie og Patricia er forlovet, og liker det sjarmerende lille samfunnet.

Men Patricia blir snart forelsket i den lokale innbyggeren John, samtidig som forloveden hennes blir interessert i Johns søster Betty.

## Skuespillere
* Richard Barthelmess som John Alden
* Louise Huff som Patricia Vane
* Frank Losee som Jim Alden 
* Leslie Stowe som Ned 
* Tammany Young som Donald Peabody 
* George Stewart som Reggie Van Zandt 
* Alfred Schmid som Monty Pell 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shackles of Gold

***Shackles of Gold*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Herbert Brenon.

## Handling
John Gibbs, en tidligere havnearbeider, blir en suksessfull aksjemegler. Gjennom vennene Donald Valentine og Elsie Chandler møter han Marie Van Dusen. Når Van Dusen-familien mister alle pengene sine, råder Maries mor henne til å gifte seg med den velstående Gibbs for å redde familiens økonomi. Marie er ikke forelsket i Gibbs, men samtykker i ekteskapet for å glede moren sin.

Men Gibbs oppdager snart at Marie har vært ute med Valentine en kveld, hvor Valentine skal ha fornærmet henne. Når Gibbs får vite at Valentines penger er bundet opp i aksjer, bestemmer han seg for å knekke Valentine. Han tvinger verdien på aksjene nedover, noe som ødelegger for Valentine. Men i prosessen mister Gibbs også sin egen formue. Marie innser likevel at hun faktisk har blitt forelsket i Gibbs, og velger å bli værende hos ektemannen sin.

## Skuespillere
* William Farnum som John Gibbs  
* Alfred Loring som Charles Van Dusen
* Marie Shotwell som Mrs. Van Dusen 
* Myrta Bonillas som Marie
* Wallace Ray som Harry  
* Carlton Griffin som Donald Valentine 
* Ellen Cassidy som Elsie Chandler 
* Henry Carvill som William Hoyt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torino Calcio i 1990–91

endte sesongen 1990–91 på femte plass i Serie A.

Fjorårets vinner av Serie B hadde en vellykket sesong med deltakelse i påfølgende sesongs UEFA-Cup som resultat. Særlig den unge kantspilleren Gianluigi Lentini gjorde seg bemerket. Mange regnet ham som årets funn i italiensk fotball. Innsatsen hans ble da også belønnet med spill på landslaget.

I angrep var den brasilianske landslagsspissen Müller ventet å dra lasset. Sviktende form og gjentatte disiplinære problemer gjorde at klubbpresident Gian Mauro Borsano lot Müller vende tilbake til  da halve sesongen var spilt. I stedet blomstret den unge spissen Giorgio Bresciani, med tretten scorede seriemål.

I starten av juni, noen få dager etter at seriespillet var ferdigspilt, stilte Torino i den europeiske klubbturneringen Mitropa Cup. For anledningen forsterket Torino laget med to brasilianere på korte låneopphold. Amarildo var på lån fra , og veteranen Júnior var hentet inn på lån fra . Mens Giorgio Venturin var tilbake på laget fra et sesonglangt opphold på lån hos . Særlig Júnior var toneangivende for at Torino vant turneringen med finaleseier over   - et vellykket gjensyn med en spiller som forlot klubben fire år i forveien etter tre sesongers spill for Torino.

## Drakt

## Tabell

### Tabellplassering per serierunde

## Kamper
### [[Serie A]]

### [[Coppa Italia]]

Torino vant 4-1 sammenlagt

Med 2-2 sammenlagt vant Torino på bortemålsregelen

Torino tapte kvartfinalen på straffesparkkonkurranse

### [[Mitropa Cup]]

## Spillerstatistikk

## Overganger sommer

## Overganger høst/vinter

## Overganger juni

## Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.
 

 

 Italia U21

## Referanser


## Kilder
*
Seeing’s Believing

***Seeing's Believing*** er en amerikansk stumfilm fra 1922 regissert av Harry Beaumont.

## Handling
Diana Webster og tantens forlovede, Jimmy Harrison, blir fanget i en storm og de blir tvunget til å overnatte ved et hotell på landsbygda. Men der blir de snart oppdaget av Bruce Terring, en kamerat av Dianas bror, Jack, og Bruce mistenker umiddelbart at de har et utenomekteskapelig forhold.

Når Diana kommer hjem møter hun Bruce igjen, og hun klarer ikke å overbevise Bruce eller ektemannen sin om hva som egentlig hadde skjedd ved hotellet.

## Skuespillere
* Viola Dana som Diana Webster
* Allan Forrest som Bruce Terring 
* Gertrude Astor som Sue 
* Philo McCullough som Jimmy Harrison 
* Harold Goodwin som Hack Webster 
* Edward Connelly som Henry Scribbins 
* Josephine Crowell som Martha Scribbins

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nikō

**Minbu Nikō** (民部日向, 1253–1314) var en elev av den religiøse reformatoren Nichiren (日蓮, 1222–1282). Han tok over tempelet Kuon-ji etter Nichiren's død, og kan derfor betraktes som en av grunnleggerne av Nichiren-shū. Han fikk også ansvaret for tempelet på Minobufjellet etter at Nikkō forlot det i 1288.

## Referanser
A-VM i ishockey for menn 1976

**A-VM i ishockey for menn 1976** var det 43. verdensmesterskapet i ishockey og det 54. europamesterskapet i ishockey arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). Turneringen ble arrangert i Katowice i Polen fra 8. til 25. april 1976. Sovjetunionen var regjerende verdensmestere. Åtte lag deltok i A-VM, det ble først spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. De fire beste spilte om medaljene og lagene som kom 5-8 i grunnserien spilte mot hverandre i en nedflyttingserie. Lagene tok med seg resultatene fra grunnserien. Tsjekkoslovakia vant ni kamper og spilte en uavgjort og ble verdensmestere for fjerde gang. 

For første gang fikk profesjonelle spillere lov til å delta i VM. Regelendringen kom særlig USA tilgode siden laget etter flere år som heiselag mellom A- og B-puljen igjen etablerte seg i verdenstoppen med en 4. plass. A-puljen ble også utvidet fra seks til åtte lag for å skape plass til Canadas snarlige retur til internasjonal ishockey.

VM-turneringen introduserte også ett nytt VM-format. Etter en indledende runde hvor de åtte lagene spilte en enkeltserie (round robin) hvor de fire beste lagene avanserte til en medaljerunde om plassene fra 1. til 4. plass mens de fire øvrige lagene spilte en nedrykksrunde om plassene fra 5. til 8. plass hvor de to svakeste lagene rykket ned. 

I et år med både OL og VM klarte ikke det ellers så uovervinnelige sovjetiske landslaget å finne toppformen to ganger på samme sesong. Etter å ha vunnet OL-gull tidligere på seonen spilte laget overraskende svakt ved denne VM-turneringen. Allerede i åpningskampen ble det til et høyest overraskende 4–6-tap til vertslandet Sovjetunionen, etterfulgt av ytterligere to tap i turneringen – tre tap i samme VM-turnering hadde aldri før skjedd for Sovjetunionen.

I stedet vant Tsjekkoslovakia sin fjerde VM-tittel (og samtidig det 13. EM-tittel). Sovjetunionen måtte nøyes med sølv mens bronsen gikk til Sverige for fjerde år på rad.

## Valg av vertsnasjon
### Opprinnelig tildeling (1972)
Østerrike ble opprinnelig tildelt mesterskapet den 3. juli 1972 under IIHFs halvårige kongress i perioden 28. juni til 4. juli i Mamaia i Romania.

* ****
** **[[Wien]] og [[Innsbruck]]**
:: Østerrike hadde tidligere arrangert ishockey-VM tre ganger: i 1930, 1964 (som Vinter-OL) og 1967.

## Arenaer

## Innledende runde

## Grunnserie - Tabell

## Plassene 5-8 - Tabell

## Plassene 1-4 - Tabell

## VM-Medaljer

## Medaljer EM

## Kilder
Resultater www.hockeyarchives.info

## Referanser


## Eksterne lenker
*