Antonio Staglianò

**Antonio Staglianò** (født 1959) er en italiensk katolsk geistlig, tidligere biskop av Noto, og president for Det pavelige teologiske akademi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter eksamen fra det statlige luceum i Reggio Calabria i 1977, studerte Antonio Staglianò katolsk teologi og filosofi ved seminarene i Saronno og Venegono Inferiore og fullførte studiene i 1982 ved Det teologiske fakultet i Nord-Italia i Milano med en bachelorgrad i teologi. Deretter kom han Det pavelige lombardiske presteseminar i Roma og fullførte doktorgradsstudier i fundamentalteologi ved Gregoriana. med lisensiat i 1984 og doktorgrad i 1986.

### Prest
Den 20. oktober 1984 ble Staglianò presteviet for bispedømmet Crotone av erkebiskopen av Santa Severina og biskopen av Crotone, Giuseppe Agostino. Han virket i menighetssjelesorg i Crotone og som sogneprest i menigheten San Dionigi fra 1986 til 1990 og som sogneprest i Santa Rita fra 1990 til 1992. Han var også medlem av Associazione teologica italiana.

I 1994 ble han medlem av erkebispedømmets presteråd, katedralkapitular, biskoppelig vikar for kultur, og leder av bispedømmets kulturkontor. Fra 1994 til 2002 ga han kurs i fundamentalteologi ved Gregoriana og fra 1990 til 2005 var han også foreleser i fundamentalteologi ved *Istituto di Scienze Religiose all'Apollinare* ved det pavelige universitet Santa Croce. I 1995 fikk han også sin doktorgrad fra Universitetet i Calabria, og ble utnevnt til teologisk rådgiver for kulturelle spørsmål i Den italienske bispekonferanse i 1997. I 1999 ble Staglianò prest i Le Castella.

I 2002 ble han direktør for *Istituto Teologico Calabro* og professor i kristologi, treenighetsteologi og pastoralteologi.

### Biskop av Noto
Den 22. januar 2009 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Noto. Han ble ordinert til biskop av emeritert kardinalvikar Camillo Ruini den 19. mars samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Crotone-Santa Severina, Domenico Graziani, hans forgjenger som biskop av Noto Mariano Crociata, erkebiskop av Palermo, Paolo Romeo, og erkebiskop av Reggio Calabria-Bova, Vittorio Luigi Mondello. Innsettelsen i bispedømmet Noto fant sted den 31. mars 2009.

Mens han var biskop av Noto, fremmet han et pastoralt prosjekt kjent som *Pop-Theology*, designet for å gi impulser til forkynnelsen av evangeliet. Staglianò sa en gang at «hvis teologien ønsker å fortsette med sin oppgave, vil den måtte snakke utover akademiets konseptuelle rike og søke etter et nytt kommunikativt språk, som favner en mer legemliggjort og forbundet kunnskap om troen, tilsvarende de kulturelle modaliteter som mennesker oppdager og lever meningen med livene sine med».

I desember 2021 fortalte han skolebarn at julenissen er imaginær og forsvarte uttalelsene med at selv små barn visste dette, og at alle trenger å gjenkjenne problemet med en skikkelser som bare gir gaver til familier som er velstående nok til å kjøpe dem.

### Det pavelige teologiske akademi
Pave Frans utnevnte ham til president for Det pavelige teologiske akademi den 6. august 2022. 

Han administrerte bispedømmet Noto som apostolisk administrator til hans etterfølger, Salvatore Rumeo, tiltrådte den 18. mars 2023.

I en kommentar til Trosdikasteriets erklæring *[[Fiducia supplicans]]* fremholdt han den 6. januar 2023 at *«Pave Frans oppfant en 'pastoral velsignelse' som, ved å utvide betydningen av den liturgiske og sakramentale, gjør det mulig å velsigne «homoseksuelle mennesker i par»* og ikke så mye *«homoseksuelle parforeninger», med all respekt for de som katolsk tror at det er galt eller til og med blasfemisk. Kan han gjøre det? Ja absolutt. Ingen teologiske argumenter kunne katolsk benekte denne muligheten. Så, han gjorde det! Å bestemme til det beste for hele Kirken, ble dermed brakt tilbake – også fra denne siden – til barmhjertighetens evangelium. Videre å gjøre pastorer «frie» til å skjelne i enhver kulturell kontekst.»*

Biskop Antonio Staglianò uttrykte sine hilsener til Stefano Bisi, stormester i frimurersammenslutningen *[[Grande Oriente d’Italia]]*, ved *Ambrosianum kulturelle stiftelse* i Milano den 16. februar 2024. Hovedtalerne på møtet var: Biskop Antonio Staglianò, kardinal Francesco Coccopalmerio, erkebiskop Mario Delpini av Milano; og de italienske frimurerlederne Stefano Bisi, Fabio Venzi, Luciano Romoli. Noen uker etter møtet svarte han overfor katolsk presse at frimureri ikke var kompatibelt med katolisismen.

## Verker i utvalg
**Una Speranza Per L'Italia, dal Sud una proposta per educare alla vita buona del Vagnelo*. Paoline Editoriale Libri. 2011. Forord ved kardinal Angelo Bagnasco.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Bernardino Giraud (1721-1882) *1767
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard av Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte (1851-1948) *1899 
* Kardinal Pietro Boetto (1871-1946) *1938
* Kardinal Giuseppe Siri (1906-1989) *1944
* Kardinal Giacomo Lercaro (1891-1976) *1947
* Biskop Gilberto Baroni (1913-1999) *1954
* Kardinal Camillo Ruini (1931-2008) *1983
* Biskop  *Antonio Staglianò* (1959-) *2009

## Referanser