open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fabiola

**Fabiola** er et kvinnenavn som betyr «bønne». Navnet er hovedsakelig brukt i Latin-Amerika. En navnebærer er Fabiola av Belgia som var dronning av Belgia fra 1960 til 1993.

## Etymologi
*Fabiola* er en latinsk diminutivform av *Fabia*, som igjen er den feminine formen av *Fabius*, et gammelt romersk familienavn. *Fabius* kommer trolig fra det latinske ordet *faba*, som betyr «bønne».

Den portugisiske formen av navnet er *Fabíola*.

## Utbredelse
Navnet *Fabiola* ble kjent gjennom den hellige Fabiola, en romersk kvinne fra 300-tallet som ble kristen og viet livet sitt til veldedighet etter å ha blitt enke. Navnet har vært brukt i Italia og spansktalende land, og fikk økt popularitet etter utgivelsen av romanen Fabiola i 1854.

*Fabiola* er i dag et vanlig navn blant annet i Mexico, Mauritius, og Haiti.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Fabiola (helgen) (ca. 400), romersk kristen helgen og filantrop
* Fabiola av Belgia (1928–2014), spanskfødt dronning av Belgia
* Fabiola Gianotti (født 1960), italiensk fysiker og generaldirektør ved CERN
* Fabiola Posada (født 1963), colombiansk komiker
* Fabíola Salazar (1965–2008), peruansk lege og politiker
* Fabiola Campomanes (født 1972), meksikansk skuespiller
* Fabíola Reipert (født 1973), brasiliansk journalist
* Fabíola Molina (født 1975), brasiliansk svømmer
* Fabiola Ramos (født 1977), venezuelansk bordtennisspiller
* Fabiola Yáñez (født 1981), argentinsk journalist og tidligere førstedame
* Fabiola Campillai (født 1983), chilensk senator og aktivist
* Fabiola Guajardo (født 1987), meksikansk skuespiller og modell
* Fabiola Ibarra (født 1994), meksikansk fotballspiller

## Annen bruk av navnet
* Fabiola (film fra 1918)
* *Fabiola* er også en insektslekt av møll

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu

**Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu** (født 23. desember 1925 i Ibusa i Britisk Vest-Afrika; død 21. april 1996) var en nigeriansk katolsk biskop av Warri. Hans ledelse var instrumentell for å forme den katolske kirke i Nigerias Nigerdelta-region i en tid med uttviklingen av politisk uavhengighet og kirkevekst.

## Liv og virke
### Prest
Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu ble presteviet den 2. februar 1958.
### Biskop av Owerri
Den 10. mars 1964 utnevnte pave Paul VI ham til første biskop av Warri. Den apostoliske delegat for Sentral- og Vest-Afrika, titulærerkebiskop Sergio Pignedoli, ordinerte ham til biskop i Warri den 24. mai samme år; medkonsekrerende var biskopen av Enugu, John of the Cross Anyogu, og biskopen av Benin City, Patrick Joseph Kelly S.M.A. 

Ved opprettelsen bestod Warri bispedømme av åtte menigheter med omtrent 40.000 troende. Han var involvert i å spre katolisismen, samarbeidet med misjonskongregasjonen *Society of African Missions* (S.M.A.), og grunnla utdanningsinstitusjoner og medisinske institusjoner. Han oversatte liturgiske tekster til lokale språk, noe som fremmet spredningen av kristendommen. Han uttalte seg mot den nigerianske borgerkrig (1967–1970).

Biskop Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu deltok i den tredje og fjerde sesjon i Det andre Vatikankonsil.

Den 10. september 1983 aksepterte pave Johannes Paul II den da 57 år gamle biskop Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapus tidlige fratreden.

Han døde i april 1996, i en alder av 70 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
* Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
* Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911 
* Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930 
* Kardinal Sergio Pignedoli (1910-1980) *1951
* Biskop *Lucas Olu Chukwuka Nwaezeapu* (1925-1996) *1964

## Referanser
Paracretocateres

***Paracretocateres*** er en utdødd slekt av gnagbiller som trolig levde i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. 

## Utseende
Lophocaterinae er små til middelsstore (3 – 15&nbsp;mm) biller, snaue og som oftest noe blanke, mørke på farge, av og til metallglinsende. Kroppsformen er mer eller mindre avlang og flat. **Hodet** er temmelig stort og bredt, med små fasettøyne som sitter langt fram på hodet og kraftige, fremoverrettede kjever. Antennene er 10- eller 11-leddete med en svak, tre-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) varierer sterkt i form, men framhjørnene er nesten alltid i alle fall litt fremskytende. Hos de brede og flate artene når gjerne framhjørnene like langt fram som hodet. Sidekantene er mer eller mindre bredt avsatt. **Dekkvingene** er sterkt punktert, og har ofte opphøyde lengdelister. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen, men er tvert avkuttet. **Beina** er slanke og forholdsvis korte, med fem-leddete føtter. **Larvene** er sylindriske, tynnhudete, marklignende, lyse på farge. Framkropp (thorax) leddene har tydelige, mørke ryggplater (tergitter), hodekapselen er også mørk.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer. Disse billene er brede og flate og når de klekkes etterlater de seg karakteristiske, flate flygehull (som en myntinnkast-slisse lagt på siden). I dag er de utryddingstruet fordi moderne skogbruk har ødelagt de fleste av deres levesteder.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra fossiler som stammer fra Nedre Kritt fra Liaoning, Kina.

## Systematisk inndeling
Slekten er muligens å regne som et synonym for *[[Forticatinius]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Slekten †***Paracretocateres*** Yu, Ślipiński, Leschen, Ren & Pang, 2015 - én fossil art
******** †*[[Paracretocateres bellus]]* Yu, Ślipiński, Leschen, Ren & Pang, 2015

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Burmacateres

***Burmacateres*** er en utdødd slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange og nokså flate, mørkbrune gnagbiller. Hodet er kort og bredt med små, rundet utstående fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er framstående men ikke spesielt store. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, på sidene rundet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene er litt utvidet bakover, med fine punktstriper og avsatte sidekanter.

## Levevis

## Utbredelse i tid og rom
Arten er kjent fra rav fra Myanmar, dette stammer fra Midtre Kritt, ca. 99 millioner åf før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten †***Burmacateres*** Kolibáč & Peris, 2021
********* †*[[Burmacateres longicoxa]]* Kolibáč & Peris, 2021

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Borgo Priolo

**Borgo Priolo** er en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Borgo Priolo grenser til kommunene Calvignano, Casteggio, Fortunago, Montalto Pavese, Montebello della Battaglia, Montesegale, Rocca Susella, Torrazza Coste, Borgoratto Mormorolo.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carinicateres

***Carinicateres*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
En avlang og noe flat bille. Antennene er 10-leddete med en to-leddet klubbe. Dekkvingene har to fullstendige og tre ufullstendige lengderibber. Føttene på alle bein har fire ledd.

## Levevis

## Utbredelse
Arten er kjent fra Thailand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten ***Carinicateres*** Kolibáč, 2021
********* *[[Carinicateres merkli]]* Kolibáč, 2021

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Melyronyxa

***Melyronyxa*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Små (ca. 3,5 millimeter), avlange, flate, brune gnagbiller. Oversiden er fint og ganske tett hårete.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes under barken av døde bartrær. I alle fall én av artene antas å leve av skjoldlus. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De voksne billene kan finnes på blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia (Victoria, New South Wales, Queensland).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Lophocaterini
******** Slekten ***Melyronyxa*** Gimmel & Leschen, 2023
********* *[[Melyronyxa monteithi]]* Gimmel & Leschen, 2023
********* *[[Melyronyxa pubescens]]* (Blackburn, 1891)

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
Airora

***Airora*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr.  

## Utseende
Små til middelsstore (3-15 millimeter), slanke, svarte gnagbiller. Antennene er omtrent så lange som hodets bredde med en avlang, tre-leddet klubbe. Pronotum er firkantet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Trogossitini
******** Slekten ***Airora*** Reitter, 1876 
********* *[[Airora aequalis]]* Reitter, 1877
********* *[[Airora bicolor]]* Léveillé, 1895
********* *[[Airora bituberculata]]* Léveillé, 1905
********* *[[Airora centralis]]* Sharp, 1891
********* *[[Airora cylindrica]]* (Audinet-Serville, 1828)
********* *[[Airora decipiens]]* Léveillé, 1900
********* *[[Airora dugesi]]* (Léveillé, 1890)
********* *[[Airora grouvellei]]* Léveillé, 1888
********* *[[Airora humeralis]]* Léveillé, 1894
********* *[[Airora longicollis]]* (Guerin-Ménéville)
********* *[[Airora mathani]]*
********* *[[Airora minuta]]* Schaeffer, 1918
********* *[[Airora modesta]]* Léveillé, 1907
********* *[[Airora parallelicollis]]* Léveillé, 1894
********* *[[Airora pollens]]* Sharp, 1891
********* *[[Airora quadrimaculata]]* Léveillé, 1894
********* *[[Airora suturata]]* Léveillé, 1891
********* *[[Airora wagneri]]* Léveillé, 1907
********* *[[Airora yucatanica]]* Sharp, 1891

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Fernando Valera Sánchez

**Fernando Valera Sánchez** (født 7. mars 1960 i Bullas ved Murcia i Spania) er en spansk katolsk biskop av Zamora.
## Liv og virke
### Prest
Han ble ordinert til prest den 18. september 1983 og inkardinert i Cartagena bispedømme. Han arbeidet primært som sogneprest. I 2010 ble han utnevnt til biskoppelig vikar, og ett år senere overtok han også rollen som åndelig veileder ved bispedømmets seminar.

### Biskop av Zamora
Den 30. oktober 2020 utnevnte pave Frans ham til biskop av Zamora. Han ble ordinert til biskop den 12. desember 2020 av erkebiskop Bernardito Auza, den apostoliske nuntius til Spania. Medkonsekratorer var erkebiskopen av  Valladolid, kardinal Ricardo Blázquez, og biskopen av Cartagena, José Manuel Lorca Planes.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1797-1878) *1827
* Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823-1896) *1857
* Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806-1892) *1868
* Kardinal Gaetano Alimonda (1818-1891) *1877
* Kardinal Agostino Richelmy (1850-1923) *1886
* Biskop Giuseppe Castelli (1871-1943) *1911
* Biskop Gaudenzio Binaschi (1883-1968) *1930
* Erkebiskop Albino Mensa (1916-1998) *1960
* Kardinal Tarcisio Bertone (1934-) *1991
* Erkebiskop Bernardito Cleopas Auza (1959-) *2008
* Biskop *Fernando Valera Sánchez* (1960 -) *2020
## Referanser
Martin-Jérôme Izart

**Martin-Jérôme Izart** (født 10. juni 1854 i Estagel i Frankrike, død 31. mai 1934) var ekseget, katolsk biskop av Pamiers og senere erkebiskop av Bourges.
## Liv og virke
### Prest
Han mottok prestevielse den 21. desember 1878.
### Biskop av Pamiers
Den 11. juni 1907 ble han ordinert til biskop av Pamiers i Ariège. Han ble bispeviet av biskop Jules-Louis-Marie de Carsalade du Pont av Perpignan-Elne; medkonsekrerende var biskop Paul-Félix Beuvain de Beauséjour av Carcassonne, og biskop Charles du Pont de Ligonnès av Rodez (-Vabres).

Den 30. august 1910 grunnla han et hus for bispedømmemisjonærer.

### Erkebiskop av Bourges
Den 9. mai 1916 avsluttet han sitt virke i Pamiers idet han ble promovert til erkebiskop av Bourges.

Den 6. oktober samme år godkjente han *Broderskapet for den evigvarige novene til Jesu hellige hjerte for syke og plagede*. Han er blitt hevdet å ha vært svært tradisjonalistisk, og ute av takt med arbeiderklasseatmosfæren i bispedømmet. (En usignert karakteristikk/kaktalelse her:) Han var erkebiskop av Bourges til sin død.

Han var medlem av det franske kirkehistoriske selskap. Izart er avbildet i en av de store mosaikkene i apsis i *Sacré-Cœur*-kirken i Bourges, i et bilde som symboliserer grunnleggelsen av den evigvarende novene. Verket ble laget av Carl Mauméjean, av firmaet Marmejean - mesterglassmakere og mosaikkunstnere, hvis atelier som lå i Paris.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Erkebiskop Matthieu-Victor-Félicien Balaïn O.M.I. (1802-1886) *1878
* Biskop Jules-Louis-Marie de Carsalade du Pont (1828-1905) *1900
* Erkebiskop *Martin-Jérôme Izart* (1854-1934) *1907

## Referanser
Adelina

**Adelina** er et kvinnenavn som betyr «edel». Navnet er vanlig i flere land i Europa, Afrika og Asia. En navnebærer er den spansk-italienske operasangerinnen Adelina Patti (1843–1919).

## Etymologi
*Adelina* er en opprinnelig germansk feminin form og diminutiv av *[[Adela]]*, som igjen stammer fra det germanske elementet *adal*, som betyr «edel» eller «av adelig herkomst».

## Utbredelse
I Norden har navnet vært dokumentert i Sverige siden 1812, med høyest popularitet mellom 1865 og 1919.

*Adelina* er i dag et vanlig navn blant annet i Usbekistan, Vest-Sahara og Kosovo.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Adelina av Holland (ca. 990–1040), nederlandsk adelskvinne
* Sankt Adelina (død 1125), fransk benediktinernonne og helgen
* Adelina Patti (1843–1919), spansk-italiensk operasangerinne
* Adelina Lopes Vieira (1850–1922), brasiliansk forfatter og dramatiker
* Adelina Stehle (1861–1945), østerriksk operasangerinne
* Adelina de Lara (1872–1961), britisk pianist og komponist
* Adelina Otero-Warren (1881–1965), amerikansk suffragist og politiker
* Adelina Gutiérrez (1925–2015), chilensk astrofysiker og akademiker
* Adelina Ismajli (født 1979), albansk sanger og modell
* Adelina Cojocariu (født 1988), rumensk roer 
* Adelina Tahiri (født 1991), nordmakedonsk popartist
* Adelina Ibishi (født 1992), norsk programleder på NRK P3
* Adelina Pastor (født 1993), rumensk friidrettsutøver
* Adelina Zagidullina (født 1993), russisk fekter
* Adelina Engman (født 1994), finsk fotballspiller
* Adelina Sotnikova (født 1996), russisk kunstløper og olympisk mester

## Annen bruk av navnet
* *[[Adelina (bille)|Adelina]]*, en slekt av skyggebiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
László Krasznahorkai

**László Krasznahorkai** (født 1954) er en ungarsk forfatter. Han ble tildelt Nobelprisen i litteratur i 2025 for sitt «visjonære og kraftfulle forfatterskap som midt i undergangens redsel opprettholder troen på kunstens muligheter». Han ble tildelt Man Booker International Prize i 2015. Krasznahorkai er kjent for sine vanskelige og krevende romaner, ofte kalt postmoderne, som utforsker dystopiske og melankolske temaer. Flere av verkene hans, inkludert romanene *Satantango* (1985) og *Motstandens melankoli* (1989), har blitt filmatisert av regissøren Béla Tarr.

## Bibliografi

Romaner 
;På norsk 

* *Satan-tango* oversatt av Kari Kemény Cappelen Damm 2016 (original: *Sátántangó*, 1985) ISBN 9788202420000
* *Seiobo der nede* oversatt av Ove Lund Cappelen Damm 2019 (original: *Seiobo járt odalent*, 2008) ISBN 9788202606848
* *Baron Wenckheim vender hjem* oversatt av Ove Lund Cappelen Damm 2021 (original: *Báró Wenckheim hazatér*, 2016) ISBN 9788202709600
* *Herscht 07769* oversatt av Ove Lund Cappelen Damm 2023 (original 2021) ISBN 9788202727338

; Ikke oversatt til norsk 
* 1989: *Az ellenállás melankóliája* (engelsk: *The melancholy of resistance*) 
* 1992: *Az urgai fogoly* (engelsk: *The prisoner of Urga*) 
* 1999: *Háború és háború* (engelsk: *War and war*)
* 2004: *Rombolás és bánat az Ég alatt* (engelsk: *Destruction and sorrow beneath the heavens*)
* 2024: *Zsömle odavan*

## Film-manus

* 1988: *Damnation* (*Kárhozat*), regissert av Béla Tarr 
* 1989: *The Last Boat* (*Az utolsó hajó*), regissert av Béla Tarr 
* 1994: *Sátántangó*, regissert av Béla Tarr 
* 1997–2001: *Werckmeister Harmonies* (*Werckmeister harmóniák*), regissert av Béla Tarr 
* 2007: *The Man from London* (*A Londoni férfi*), regissert av Béla Tarr 
* 2011: *The Turin Horse* (*A torinói ló*), regissert av Béla Tarr 

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* vagant.no Artikler om Krasznahorkai i litteraturtidsskriftet Vagant
* imdb.com Filmer Krasznahorkai har skrevet manus til
Simon Johnson

**Simon H. Johnson** (født 1963) er en britisk-amerikansk samfunnsøkonom.

Johnson ble i 2024 tilfelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med Daron Acemoglu og James A. Robinson for studier av hvordan institusjoner dannes og påvirker velstand.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Profil på MIT
* Johnsons MIT-blogg
* Profil på IMF
David Card

**David Edward Card** (født 1956 i Guelph, Ontario) er en kanadisk økonom og professor ved University of California, Berkeley.

Card ble i 2021 tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel for sine empiriske bidrag til arbeidsøkonomi sammen med Joshua Angrist og Guido Imbens.

## Referanser
Alfonso Uribe Jaramillo

**Alfonso Uribe Jaramillo** (født 6. februar 1914 i Nariño i Colombia; død 15. juli 1993 i La Ceja) var en colombiansk katolsk biskop av Sonsón-Rionegro.
## Liv og virke
### Prest
Alfonso Uribe Jaramillo ble presteviet for erkebispedømmet Medellín den 1. november 1937.
### Hjelpebiskop i Cartagena
Den 25. juni 1963 utnevnte pave Paul VI ham til titulærbiskop av *Aureliopolis in Asia* og hjelpebiskop av Cartagena. Den apostoliske nuntius til Colombia, erkebiskop Giuseppe Paupini, ordinerte ham til biskop den 4. august samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Sonsón, Alfredo Rubio Diaz, og erkebiskopen av Cartagena, José Ignacio López Umaña.

Alfonso Uribe Jaramillo deltok i den andre og tredje sesjon av Det andre Vatikankonsil. 

Han var den viktigste promotor for den karismatiske bevegelse i Colombia.

### Biskop av Sonsón-Rionegro
Pave Paul VI utnevnte ham til biskop av Sonsón-Rionegro den 6. april 1968. 

Den 16. februar 1993 aksepterte pave Johannes Paul II biskop Alfonso Uribe Jaramillos aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
* Kardinal Sebastiano Martinelli (1829-1892) *1896
* Kardinal Donato Raffaele Sbarretti (Tazza) (1856-1939) *1900
* Kardinal Valerio Valeri (1883-1963) *1927
* Kardinal Giuseppe Paupini (1907-1992) *1956
* Biskop *Alfonso Uribe Jaramillo* (1914-1993) *1963

## Referanser
Chavín de Huántar

**Chavín de Huántar** er et arkeologisk sted i Peru, som inneholder ruiner og gjenstander lages så tidlig som 1200 f.Kr., og som var bebodd frem til rundt 400–500 f.Kr. av Chavín, en viktig før-inkakultur. Stedet ligger i Ancash-regionen, 434 kilometer nord for Lima, i en høyde av 3180 meter, øst for Cordillera Blanca ved starten av Conchucos-dalen.

Chavín de Huántar er et av UNESCOs verdensarvsted. Noen av Chavín-relikviene fra dette arkeologiske stedet er utstilt i Museo de la Nación i Lima og Museo Nacional de Chavín i Chavín.

Beboelsen på Chavín de Huántar er karbondatert til minst 3000 f.Kr., med seremoniell aktivitet i sentrum hovedsakelig mot slutten av det andre årtusenet og gjennom midten av det første årtusenet f.Kr. Selv om den ganske store befolkningen var basert på en jordbruksøkonomi, gjorde byens beliggenhet ved utspringet av Marañón elven, mellom kysten og jungelen, den til et ideelt sted for formidling og innsamling av både kulturelle og materielle goder. Dette arkeologiske stedet er et stort seremonielt senter som har avslørt mye om Chavín-kulturen. Chavín de Huántar fungerte som et samlingssted for folk i regionen der de kunne komme sammen for tilbedelse. Folk dro til Chavín de Huántar for å delta i ritualer, konsultere et orakel eller som en del av en kult.

Funn ved Chavín de Huántar indikerer at sosial ustabilitet og omveltning begynte å oppstå mellom 500 og 300 f.Kr., samtidig som hele Chavín-kulturen begynte å forfalle. Store seremonielle steder ble forlatt, noen uferdige, og ble erstattet av landsbyer og jordbruksland. Senest i år 500 f.Kr. erstattet en liten landsby den sirkulære plassen ved Chavín de Huántar. Plassen var okkupert av en rekke kulturelle grupper, og innbyggerne brukte byggesteiner og steinutskjæringer ftil husene sine. Flere lag med gulv eller bosettingsnivåer indikerer at landsbyen var kontinuerlig bebodd til 1940-tallet.

Tidlig på 2000-tallet utførte et team fra Stanford University en studie om utviklingen av religiøs praksis. Teoriene går ut på at de høyerestående, vanligvis prester, ved tempelet bruke bevisste teknikker, materielle goder og intrikate arkitektoniske trekk for å overtale og vinne tilhengere. Disse teoriene kan være bevis på at tempelet og prestene i det utøvde mye makt over lokalsamfunnene i løpet av sin storhetstid. Teamet studerte også stedet med laserskanning til å lage digitale 3D-tegninger. I 2018 ble det også brukt firehjulsdrevne roboter til å gjennomsøke tempelet. De oppdaget 30 tunneler, samt gravene til flere personer under steiner. Ytterligere forskning er nødvendig for å studere de menneskelige levningene og eventuelle gjenstander som ble lagt ned sammen med den døde i graven.
Fil:Chavín de Huántar.JPG|Chavín de Huántar
Fil:Chavín de Huántar - 51149086708.jpg
Fil:Chavin - Août 2007.jpg
Fil:MuséeChavin 18.jpg|Puma
Fil:MuséeChavin 16.jpg|En streng Gud
Fil:Estela Raimondi.JPG|Raimondi Stele
Fil:MuséeChavin 01.jpg|Et av de 40 «tapphodene» som dekorerte innhegningen
Fil:MuséeChavin 02.jpg|«Tapphode»
Fil:MuséeChavin 11.jpg|«Tapphode»


## Referanser
Save Us

***Save Us*** er en maxi-singel fra det tyske speed/power metal-bandet Helloween. Maxi-singelen ble utgitt i 1988 av Noise International og RCA Records. Alle låtene er B-sider som finnes på singlene fra albumet *[[Keeper of the Seven Keys Part II]]* (1988).

Maxi-singelen ble kun gitt ut i USA og ble utgitt på kassett og longbox. Katalog ID for maxi-singelen er 8732-4-RD.

Låten «Victim of Fate» er versjonen sunget av Michael Kiske.

## Sporliste

### Side A

### Side B

## Personell

### Band

### Produksjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Euschaefferia

***Euschaefferia*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr.  

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), slanke, brunrøde til brune gnagbiller. Antennene er omtrent så lange som hodets bredde med en avlang, tre-leddet klubbe. Pronotum er firkantet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper. Slekten minner overflatisk om barksmalbiller (Rhizophaginae).

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige USA.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Trogossitini
******** Slekten ***Euschaefferia*** Leng, 1920 
********* *[[Euschaefferia hicoriae]]* (Schaeffer, 1918)
********* *[[Euschaefferia mclayi]]* (Van Dyke, 1944)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Larinotus

***Larinotus*** er en slekt av biller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
En liten, avlang, matt brun gnagbille. Hele kroppen er kledt med lange, lyse, utstående hår.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer. 

## Utbredelse
Arten er utbredt i Australia (New South Wales).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
****** Gruppen Larinotini
******* Slekten ***Larinotus*** Carter & Zeck, 1937 - én art, Australia
******** *[[Larinotus umbilicatus]]* Carter & Zeck, 1937

## Referanser




*
De syv vise mestere

***De syv vise mestere*** (også kalt de ***syv vismenn*** eller ***de syv vise menn***) er en rammefortelling med flere innebygde historier. Manuskripter har blitt funnet over hele Europa, Asia, Midtøsten og Nord-Afrika datert til det niende århundre og utover. Fortellingen er blant de mest utbredte fra førmoderne tid. Den er oversatt og tilpasset til minst 32 språk. Hver versjon har markante forskjeller fra de andre.

## Handling
En konge eller keiser sender sin sønn, en ung prins, for å bli utdannet borte fra hoffet av syv vise mestere. Når han kommer tilbake til hoffet, er prinsen bundet til en ukes stillhet for å avverge en fare forutsett i horoskopet hans. Stemoren hans prøver å forføre ham, men den unge prinsen aviser henne. Kvinnen anklager sønnen for voldtektsforsøk og ber om dødsstraff for sønnen. De syv vismennene forteller hver sin historie til hans forsvar, og i mange versjoner svarer kvinnen med sine egne historier. Til slutt kan prinsen snakke og sannheten er avslørt. Den onde stemoren blir ofte enten benådet eller henrettet.

## Overlevering
Overlevering av fortellingen faller inn i to hovedgrener. Den eldre grenen består av versjoner som ofte omtales samlet som *Sindbads bok.* Handlingen foregår vanligvis ved et kongelig hoff der kongen har flere koner eller seksuelle partnere, og der den mest fremtredende vismannen er kjent som Sindbad, Sindibad, Sendebar, Syntipas eller lignende. Den yngre grenen av fortellingen er kjent som *Romas syv vise menn*, men er også kjent som *Dolopathos* eller *Diokletian,* og inneholder sin egen relativt konsistente serie med innebygde fortellinger. Den foregår vanligvis ved hoffet til Romas keiser, som gifter seg på nytt etter at sønnens mor dør.

## Versjoner
Den tidligste eksisterende versjonen av *Sindbads bok* som kan dateres relativt sikkert, er den greske *boken til filosofen Syntipas*, skrevet av Michael Andreopoulos i Anatolia på slutten av år tusen. Andreopoulos jobbet sannsynligvis fra en syrisk oversettelse, som var basert på en arabisk oversettelse av en persisk tekst.  Alle disse eldre tekstene er tapt, men det finnes overlevende versjoner fra 1100-tallet og utover på syrisk, arabisk, persisk, gresk, hebraisk og spansk. Ingen spor av en sanskritversjon er funnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rebeca

**Rebeca** er et kvinnenavn som kan bety «å binde». Navnet er vanlig i flere land i Latin-Amerika, Europa og Afrika. 

## Etymologi
*Rebeca* er den spanske, portugisiske og rumenske formen av det bibelske navnet *[[Rebecca]]*. Dette navnet stammer fra hebraisk רִבְקָה (*Rivqah*), som trolig kommer fra en semittisk rot som betyr «å binde».

## Utbredelse
*Rebeca* er i dag et vanlig navn blant annet i Mexico, Sør-Sudan og Ekvatorial-Guinea.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Rebeca Gusmão (født 1984), brasiliansk svømmer
* Rebeca Valenzuela Álvarez (født 1992), meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver
* Rebeca Bordon (født 1994), paraguayansk håndballspiller
* Rebeca Quinteros (født 1997), salvadoransk svømmer
* Rebeca Andrade (født 1999), brasiliansk olympisk turner
* Rebeca Valerie Barrientos Alpha (født 2001), salvadoransk friidrettsutøver
* Rebeca De Los Angeles Jara Mendez (født 2003), costaricansk friidrettsutøver
* Rebeca Necula (født 2003), rumensk håndballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lithostoma

***Lithostoma*** er en utdødd slekt av biller som levde i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. Larvene var rovdyr. 

## Utseende
En middelsstor (ca. 6 millimeter), oval bille. Antennene er trolig 10- eller 11-leddete med en tre-leddet klubbe. Antennenes første ledd er forstørret. Pronotum er trapesformet. Dekkvingene har fine punktstriper.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper)-
 
## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra et fossil fra Øvre Jura fra Kasakhstan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **smalgnagbiller**, Trogossitinae Latreille, 1802
****** Gruppen †Lithostomini Kolibáč & Huang
******* Slekten †***Lithostoma*** Martynov, 1926
******** †*[[Lithostoma expansum]]* Martynov, 1926

## Referanser




*
Kolibacia

***Kolibacia*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore (7-17 millimeter), rødbrune eller svarte gnagbiller med en del spredte, lyse skjell. Antennene har en avlang, tre-leddet klubbe. Fasettøynene er ganske små. Pronotum er rundet med framskytende forhjørner, en god del bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. Disse artene finnes på tørre, døde stammer eller greiner. De flyr godt, noen kan også hoppe. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan, Russland, Korea, Taiwan, Kina).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Gymnochilini
******** Slekten ***Kolibacia*** Leschen & Lackner, 2013 
********* *[[Kolibacia okinawana]]* Yoshitomi & Lee, 2014
********* *[[Kolibacia regularis]]* (Grouvelle, 1913)
********* *[[Kolibacia squamulata]]* (Gebler, 1830)
********* *[[Kolibacia tibialis]]* (Reitter, 1889)
********* *[[Kolibacia tsushimana]]* (Nakane, 1985) - gjerne plassert som en underart av *K. squamulata*

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av ''Gymnocheilis'' sp.
*
Microtrogossita

***Microtrogossita*** er en utdødd slekt av gnagbiller som levde i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. Larvene var rovdyr.  

## Utseende
En ganske liten, avlang gnagbille. Antennene er 11-leddete.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar som stammer fra Midtre Kritt (99 milloner år før nåtid).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Trogossitini
******** Slekten †***Microtrogossita*** Li & Cai, 2021 
********* †*[[Microtrogossita qizhihaoi]]* Li, Tihelka, Leschen, Yu, Slipinski, Pang, Huang, Kolibac & Cai, 2021

## Referanser




## Eksterne lenker

*
John Joseph Njenga

**John Njenga** (25. desember 1928 i Tigoni nær Kiambu i Central Province i Kenya; død 4. november 2018 i Nairobi) var en kenyansk katolsk erkebiskop av Mombasa.
## Liv og virke
### Prest
John Njenga studerte teologi og latin i Tanganyika. Han mottok presteordinasjonens sakrament den 17. februar 1957 ved *Kibosho Major Seminary* i Tanganyika. I 1957 studerte han sosiologi i London og tok doktorgrad i kanonisk rett. Han arbeidet deretter i sjelesorgen i erkebispedømmet Nairobi.

### Biskop av Eldoret
19. oktober 1970 ble han utnevnt til biskop av Eldoret av pave Paul VI. Han ble ordinert til biskop av den apostoliske pronuntius til Kenya, erkebiskop Pierluigi Sartorelli, den 22. november samme år. Medkonsekrerende var Maurice Michael Otunga, koadjutor-erkebiskop av Nairobi, og Caesar Gatimu, biskop av Nyeri.
### Biskop, så erkebiskop, av Mombasa
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Mombasa den 25. oktober 1988. Da bispedømmet ble elevert til erkebispedømme, ble han utnevnt til dets første erkebiskop den 21. mai 1990.

Den 1. april 2005 innvilget pave Johannes Paul II hans avskjed på grunn av hans høye alder – dette var en av denne paves siste offisielle handlinger. Boniface Lele etterfulgte ham som erkebiskop av Mombasa.

Han døde den 4. november 2018 som erkebiskop emeritus av Mombasa, Kenya, én måned før han fylte 90 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
* Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
* Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911 
* Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1937
* Kardinal Giovanni Urbani (1900-1969) *1946
* Erkebiskop Pierluigi Sartorelli (1912-1996) *1967
* Erkebiskop *John Joseph Njenga* (1928-2018) *1970

## Referanser
Nodepus

***Nodepus*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien glansmaurbiller, Tillinae Leach, 1815
******* Slekten ***Nodepus*** Gorham, 1892
******** *[[Nodepus conicicollis]]* Gorham, 1892

## Referanser




## Litteratur
* Berlov, O. og Berlov, E. 2006. Atlas of checkered beetles (Cleridae) of Russia (engelsk, med bildegalleri). http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/eng/atl_cl.htm

## Eksterne lenker

*
Gaspar Quintana Jorquera

**Gaspar Quintana Jorquera** (1936–2025) var en chilensk katolsk biskop.

## Liv og virke
### Prest
Gaspar Quintana Jorquera sluttet seg til claretianerne og ble ordinert til prest den 22. mars 1964.

### Biskop av Copiapó
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Copiapó den 26. mai 2001. Erkebiskopen av Santiago de Chile, kardinal Francisco Javier Errázuriz Ossa, ordinerte ham til biskop den 1. juli samme år; hans medkonsekratorer var Manuel Gerardo Donoso Donoso, erkebiskop av La Serena, og Fernando Ariztía Ruiz, tidligere biskop av Copiapó.

Pave Frans innvilget hans aldersbetingede avskjedssøknad den 25. juli 2014.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725–1807) *1758
* Pave Leo XII (1760–1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794–1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806–1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822–1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842–1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860–1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864–1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890–1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920–2005) *1958
* Kardinal Francisco Javier Errázuriz Ossa (1933–) *1991
* Biskop *Gaspar Quintana Jorquera* (1936–2025) *2001

## Referanser
Salwa

**Salwa** (arabisk: سَلْوَى) er et kvinnenavn som betyr «trøst, lindring». Navnet er vanlig i mange land i den arabiske verden.

## Etymologi
*Salwa* har arabisk opprinnelse, og betyr «trøst, lindring» eller «vaktel».

Merk at ordet *salwa* betyr «salutt» på polsk, og «oppgaver» på tagalog.

## Utbredelse
*Salwa* er i dag et vanlig navn blant annet i Tanzania, Egypt og Qatar.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Salwa Al Katrib (1953–2009), libanesisk sanger
* Salwa Abd Rahman (født 1966), malaysisk popartist
* Sheikha Salwa (født 1982), qatarsk prinsesse, kunstkurator og forretningskvinne
* Salwa Amin (født 1988), amerikansk reality-TV-deltaker
* Salwa Anlouf (født 1997), fransk popartist
* Salwa Eid Naser (født 1998), bahrainsk friidrettsutøver

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mercy

**Mercy** er et engelsk kvinnenavn som betyr «nåde». Navnet er vanlig i flere land, blant annet i Afrika, Asia og Oseania. En navnebærer er den amerikanske skribenten Mercy Otis Warren, en sentral figur i den amerikanske revolusjonen.

## Etymologi
*Mercy* har opprinnelse i det engelske ordet *mercy*, som betyr «nåde» eller «barmhjertighet». Ordet har videre opprinnelse i den latinske roten *merces*, «lønn» eller «belønning», og stammer fra *merx*, «varer, handelsvarer».
*Mercy* kan også være et kjælenavn for *[[Mercedes (navn)|Mercedes]]*, som også betyr «nåde».

Merk at det franske ordet for «takk», *merci*, har samme etymologiske opprinnelse.

## Utbredelse
Navnet *Mercy* ble populært som et dydenavn blant puritanere på 1600-tallet, sammen med navn som *[[Faith (navn)|Faith]]*, *[[Hope (navn)|Hope]]* og *[[Charity (navn)|Charity]]*.

*Mercy* er i dag et vanlig navn blant annet i Nigeria, Malawi og Kenya.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Mercy Otis Warren (1728–1814), amerikansk historiker, dramatiker og revolusjonær skribent
* Mercy Addy (født 1964), ghanesisk friidrettsutøver
* Mercy Wesutila (født 1976), kenyansk volleyballspiller
* Mercy Obiero (født 1978), kenyansk vektløfter 
* Mercy Aigbe Gentry (født 1979), nigeriansk skuespiller
* Mercy Masika Muguro (født 1983), kenyansk gospelsanger
* Mercy Johnson (født 1984), nigeriansk skuespiller
* Mercy Wanjiku (født 1986), kenyansk friidrettsutøver
* Mercy Moim (født 1989), kenyansk volleyballspiller
* Mercy Chinwo (født 1990), nigeriansk gospelsanger
* Mercy Cherono (født 1991), kenyansk friidrettsutøver
* Mercy Gono (født 1993), liberisk YouTube-stjerne
* Mercy Genesis (født 1997), nigeriansk bryter 
* Mercy Cornwall (født 1998), australsk TV-skuespiller
* Mercy Chebet (født 2002), kenyansk friidrettsutøver
* Mercy Kenneth (født 2009), nigeriansk barneskuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Issiglio

**Issiglio** er en kommune i storbyområdet Torino i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Issiglio grenser til kommunene Castellamonte, Rueglio, Vistrorio, Val di Chy, Vidracco.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manu nasjonalpark

**Manu nasjonalpark** (spansk: Parque Nacional del Manu) er en nasjonalpark og et biosfærereservat som ligger i regionene Madre de Dios og Cusco i Peru. Den beskytter et mangfoldig antall økosystemer, inkludert lavlandsregnskoger, tåkeskoger og andinske gressletter.

Manu nasjonalpark dekker et område på 17 163 km2 som omfatter fjellområder med bekker og daler som går opp i høyder på nær 4000 moh og en del av Amazonas-slettene. Parken er delt inn i fire soner. En sonen med med uberørte skoger og urbefolkningssamfunn med begrenset bruk, noe som kun gir forskere tilgang. Den avsatte sonen for både rekreasjon og forskning. Gjenopprettingssonen for gjenoppretting av forstyrrede områder og kultursonen for menneskelig bosetning og de fleste aktiviteter, inkludert naturturisme.

Den 190 kilometer lange Manu-veien er den eneste forbindelsen mellom parkens høyland og lavlandet der Manu-elvens munning ligger.

Manu nasjonalpark ble opprettet i 1973, og i 1977 anerkjente UNESCO den som et biosfærereservat før den kom på verdensarvlisten i 1987. I 2002 utvidet den peruanske regjeringen parken til sitt nåværende område.
Fil:Manu riverbank.jpg|Manu elvebredden
Fil:Manu National Park-69.jpg
Fil:Tapirus terrestris (2) by JM Rosier.JPG|Tapir
Fil:Loutregéanterocher.jpg|Kjempeoter
Fil:Large-headed capuchin (Sapajus macrocephalus) 3.jpg|Storhodet kapusinerape (Sapajus macrocephalus)
Fil:Coq-of-the-Rock.jpg|Andesklippehane


## Referanser
Súmate

**Súmate** («Bli med/Verv deg») er en venezuelansk frivillig borgerforening grunnlagt av María Corina Machado og Alejandro Plaz i 2002. 

Súmate beskriver seg selv  som en valgobservasjonsgruppe.

## Referanser
Lindsey Halligan

**Lindsey Robyn Michelle Halligan** (født 1989) er en amerikansk jurist, politiker og tidligere modell. Hun var rådgiver for USAs president Donald Trump i Executive Office of the President fra januar til september 2025. Hun tiltrådte som fungerende føderal påtaleleder (U.S. attorney) i Eastern District of Virginia 22. september 2025, etter at president Trump hadde avskjediget den sittende påtalelederen.

## Referanser
Mahrang Baloch

**Mahrang Baloch** (født 1993) er en balutsjisk menneskerettighetsaktivist som jobber imot påståtte tvangsforsvinninger, utenomrettslige henrettelser og andre menneskerettighetsbrudd i Balutsjistan i Pakistan. 

Hun er leder for Baloch Yakjehti Committee (BYC).

## Referanser