open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Castamir

**Castimir** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han er kjent som "Castamir troneraneren", ettersom han tok Gondors trone fra dets rettmessige konge, noe som startet en borgerkrig kjent som *Ættefeiden.* Til tross for dette blir regnet som den 22. kongen av Gondor.

Castamir ble født i år 1259 T.T.. Han tilhørte kongeslekten til Anárion, ettersom han var barnebarnet til Calimethar, den yngre sønnen til Calmacil, den 18. kongen av Gondor. Selv om han ikke var den rette arvingen til Gondors trone, var han en adelig mann, og ble Gondors Kaptein for Skip.

Under regjeringen til hans slektning, kong Valacar, var det misnøye blant Gondros befolkning, ettersom deres konge hadde giftet seg med en kvinne fra Rhovanion som ikke var av Númenorsk herkomst. De to hadde en sønn sammen, med navnet Vinitharya. Mange i Gondor mislikte tanken på at deres fremtidige konge var bare halvt Númenoreer, hadde blitt født og oppdratt i nord, og hadde et utenlandsk navn, og de trodde at han kunne miste deres gave for langt liv. Castamir var blant dem som mente at Gondors konger måtte være av rent blod.

Da Valacar døde i år 1432 ble han etterfulgt av sin sønn som tok navnet Eldacar, men dette navnebytte var ikke nok til å blidgjøre hans motstandere. Allerede før han ble kronet oppstod det opprør i det sørlige Gondor, og dette ble starten på Gondors borgerkrig, kalt *Ættefeiden.* Fem år senere ledet Castamir et opprør som tvang Eldacar på flukt fra Osgiliath. Under denne krigen ble Gondors hovedstad ødelagt, og Castimir drepte Eldacars eldste sønn, Ornendil.

Castimir ble deretter Gondors konge, og styrte landet med en jernhånd i ti år. Til å begynne med godtok Gondors befolkning Castimir som deres nye konge ettersom han var av rent blod, men det tok ikke lang tid før de innså hvor brutal og undertrykkende han var som leder. Han planla også å flytte hovedstaten til Pelargir, noe som førte til at han mistet støtte fra folket i Minas Arnor og Ithilien. I mellomtiden hadde Eldacar dratt nordover og samlet seg støtte blant sitt broderfolk i Rhovanion.

I år 1447 marsjerte Eldacar sørover med sin hær som nå var støttet av folk fra Gondor som var misfornøyde med Castamir. Etter det avgjørende slaget ved elva Erui hvor Eldacar vant, ble Castamir drept av Eldacar personlig. Eldacar tok dermed tilbake tronen og styrte Gondor før han ble etterfulgt av sin andre sønn, Aldamir.

Men Castamirs innflytelse sluttet ikke her. Hans sønner og andre støttespillere klarte å flykte til havnebyen Pelargir. Her holdt de sin siste motstand helt til Pelargir falt, men de klarte å flykte til Umbar med deres skip. Castimirs etterkommere og deres støttespillere ble kjent som *korsarer*, pirater som terroriserte Gondors havner med støtte fra Harad. De forble Gondors største trussel i de neste 400 år. Castimirs oldebarn, Angamaitë and Sangahyando, stod bak drapet på Minardil, den 25. kongen av Gondor. Korsarere forble en trussel helt til år 1810 da kong Telumehtar gjenerobret Umbar, og drepte de gjenlevende etterkommerne av Castamir.
Ronny Losoa

**Ronny Losoa** (født 1. oktober 1980) er en norsk friidrettsutøver, som representerer Sigdal FIK. Han konkurrerer i langdistanseløp og gateløp.

## Idrettskarriere
Losoa kom på åttendeplass i Birkebeinerløpet 2016 og Birkebeinerløpet 2017. I Birkebeinerløpet 2018 kom han på 12.-plass, og i 2019 kom han på femteplass. Han vant Drammensmaraton i 2019.

I Hytteplanmila kom han på 16.-plass i 2018 og 48.-plass i 2019. Etter Hyttemila 2018, der han løp på 30:38, var han rangert som nummer 872 i verden på 10 km gateløp.

I 2020 deltok han i NM både innendørs og utendørs. Under NM i friidrett innendørs 2020 kom han på 20.-plass på 3000 meter, og under NM i friidrett 2020 utendørs deltok han på 10.000 meter, men fullførte ikke. Han kom på andreplass på Furumomila, og 33.-plass i Hytteplanmila 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Resultatoversikt hos Min friidrettsstatistikk
Maskorama

***Maskorama*** er den norske versjonen av det internasjonale TV-konseptet **', som bygger på det [[Sør-Korea|sørkoreanske]] underholdningsprogrammet **' (koreansk: 미스터리 음악쇼 복면가왕; romanisert: *Miseuteori Eumaksyo Bongmyeon-gawang*). Fjernsynsshowet sendes på NRK på lørdager, og programleder er Silje Nordnes. Kostymene er designet av stylisten Kjell Nordström.

Programmet ble kåret til beste underholdningsprogram under Gullruten 2021, og har i tillegg vunnet Gullrutens fagpris to ganger.

## Konsept
Programideen går ut på at et «detektivpanel», bestående av kjendiser, sammen med publikum skal gjette hvilke kjendiser som har ikledd seg spektakulære kostymer og masker og framfører et musikalsk nummer av høy kvalitet. Deltagerne har fordreid stemme i alle sammenhenger, bortsett fra når de synger live. Etter at alle opptredener er blitt gjennomført, skal publikum stemme på sine favoritter, og den som får færrest stemmer er ute av konkurransen og må «ta av seg masken og få sin identitet avslørt».

## Detektivpanel og programleder
«Detektivpanelet» bestod i sesong 1–3 av stylisten Jan Thomas, artisten Marion Ravn, og programleder og komiker Nicolay Ramm. I tillegg var det en fjerde gjestedetektiv i sesong 3. I sesong 4 overtok skuespiller og komiker Robert Stoltenberg og radioprogramleder Tete Lidbom rollene som «detektiver» for Thomas og Ramm. I sesong 6 overtok artist Tone Damli over rollen som «detektiv» for Ravn. Silje Nordnes er programleder for *Maskorama*.

## Sesongoversikt

## Podkast
1. oktober 2021 ble det annonsert at NRK skulle slippe en podkast om *Maskorama*. Programleder for podkasten var Sarah Natasha Melbye. Totalt ble det lagd 28 episoder av podkasten (14 fra sesong 2 og 14 fra sesong 3). Episodene ble sluppet i appen NRK Radio hver torsdag og søndag. Podkasten hadde premiere 21. oktober 2021. Den ble ikke videreført i sesong 4.

## Priser og nominasjoner

## Norske deltakere i utlandet
Morten Harket deltok i den britiske versjonen i 2021, og Marcus og Martinus vant den svenske utgaven i 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hypaetha

***Hypaetha*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

## Utseende
Midelsstore, slanke og langbeinte sandjegere, ofte med helt eller delvis metalliske farger. Hos noen av artene er fasettøynene påfallende store. Beina er slanke og gjerne rødlige, dekkvingene gjerne mer eller mindre gule.

## Levevis
Artene lever på sandstrender.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, Sørøst-Asia og Australia.

## Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av *[[Cicindela]]*.
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Adephaga
*** Overfamilien Caraboidea
**** Familien løpebiller, Carabidae
***** Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
****** Stammen Cicindelini
******* Slekten ***Hypaetha*** LeConte, 1860
******** *[[Hypaetha antiqua]]* (Lea, 1917)
******** *[[Hypaetha biramosa]]* (Fabricius, 1781)
******** *[[Hypaetha copulata]]* (Schmidt-Goebel, 1846)
******** *[[Hypaetha frenchi]]* (Sloane, 1904)
******** *[[Hypaetha immanis]]* (Bates, 1874)
******** *[[Hypaetha intricata]]* (Dejean, 1831)
******** *[[Hypaetha montraveli]]* (Blanchard, 1842)
******** *[[Hypaetha ornatipennis]]* (Schilder, 1953)
******** *[[Hypaetha quadrilineata]]* (Fabricius, 1781)
******** *[[Hypaetha schmidti]]* (W. Horn, 1927)
******** *[[Hypaetha singularis]]* (Chaudoir, 1876)
******** *[[Hypaetha upsilon]]* (Dejean, 1825)

## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Peridexia

***Peridexia*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

## Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, svarte sandjegere med gule tverrbånd på dekkvingene. Artene etterligner trolig enkelte vepser.

## Levevis
Disse artene lever i skog der de ofte løper omkring på bladverket til busker og trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Adephaga
*** Overfamilien Caraboidea
**** Familien løpebiller, Carabidae
***** Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
****** Stammen Cicindelini
******* Slekten ***Peridexia*** Chaudoir, 1860
******** *[[Peridexia fulvipes]]* (Dejean, 1831)
******** *[[Peridexia hilaris]]* (Fairmaire, 1883)

## Litteratur

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Peridexia hilaris''
*
Shift2Rail JU

**Shift2Rail JU (Joint Undertaking)** er et EU-byrå og offentlig-privat samarbeid (public-private partnership, PPP) mellom Europakommisjonen og private selskaper, som tar sikte på å stimulere og bedre koordinere EUs forsknings- og innovasjonsinvesteringer i jernbanesektoren. Målet er å øke farten i forskningen og skape arenaer som bidrar til et mer integrert, effektivt, bærekraftig og attraktivt jernbanemarked i Europa. 

Shift2Rail ble opprettet ved en forordning i 2014. Det administreres av Europakommisjonen, men har også andre medlemmer som er Alstom, Ansaldo STS, Bombardier, Siemens, Thales, CAF, Trafikverket og Network Rail. EUs bidrag til S2R JU kommer fra midler under Horisont 2020.    

Målet med Shift2Rail er å øke satsningen på forskning og innovasjon i jernbanesektoren. Det er meningen at leverandører av materiell til jernbanen, jernbaneforetak, infrastrukturforvaltere og sikkerhetsmyndigheter skal bidra til å fremme bedre materiell, bedre infrastruktur, mer interoperabilitet, bedre sikkerhet og bedre kommunikasjonsmuligheter. Det endelige mål er å gi et mer attraktivt tilbud for passasjerene.    

## Se også
* European Rail Traffic Management System. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Internasjonal politisk økonomi

**Internasjonal politisk økonomi (IPØ)** (engelsk: *International Political Economy (IPE)* eller *Global Political Economy (GPE))* er en tverrfaglig akademisk disiplin som søker å forstå internasjonale makroøkonomiske fenomen gjennom studier i økonomi, statsvitenskap, og internasjonale relasjoner (IR). Akademikere innenfor Internasjonal politisk økonomi er sentrale i forskning og debatt rundt globalisering og det internasjonale handelssystemet, internasjonal finans og finanskriser, økonomisk vekst- og utvikling, samt utformingen av staters økonomiske utenrikspolitikk, for å nevne noe. 

## Historie
Politisk økonomi er en svært gammel fagdisiplin, og det moderne økonomifagets idéhistoriske forløper. Den internasjonale grenen av politisk økonomi er imidlertid relativt ny, og oppsto først på 80-tallet i Storbritannia. Sentral i utviklingen av faget var økonomen og IR-forskeren Susan Strange's publikasjoner, der hun argumenterte for at det moderne internasjonale økonomiske systemet har for dårlig faglig dekning for å forstås, ettersom "økonomene kun bryr seg om abstrakte matematiske modeller" mens "statsviterne kun fokuserer på institusjoner og makt". Hun tok derfor til orde for å skape et nytt fagfelt, der det internasjonale økonomiske systemet studeres utfra et både økonomisk og statsvitenskapelig perspektiv. Dette mente hun var absolutt nødvendig for å forstå og forske på fenomen som det internasjonale finanssystemet, handelspolitikk (liberalisme og proteksjonisme), internasjonale korporasjoner og institusjoner, og andre felter innenfor internasjonal økonomi.

I dag finnes høyere gradsstudier i IPØ hos universiteter verden over, deriblant hos Harvard University, Stanford Business School, London School of Economics, Georgetown University  og King's College London . 

*[[Review of International Political Economy]]* er en sentral forskningsjournal, men artikler i IPØ publiseres også ofte i rent økonomiske journaler.

## Referanser
Kerstin Frödin

**Kerstin Margareta Frödin** (født 1971 i Stockholm, Sverige) er en svensk solist, kammermusiker, orkestermusiker og musikkpedagog.  

## Utdannelse
Frödin tok sin utdannelse ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Hun tok avsluttende eksamen med blokkfløyte i 1996 under Clas Pehrsson. Hun har også vært elev av blokkfløytisten Pierre Hamon i Paris. Videre har hun studert barokk og moderne obo under Paolo Grazzi ved Conservatorio di musica E. F. Dall'Abaco i Verona, Italia og har vært elev av oboisten Katharina Arfken i Basel, Sveits

## Utøvende musikk
Gjennom karrieren har Frödin vært medlem i flere ensembler, bland annet Lipparaella som fokuserer på å skape moderen repertoar for barokkinstrumenter. Hun har spilt på flere festivaler for klassisk musikk og har medvirket på flere plateutgivelser. Hun har også vært aktive innenfor operaproduksjon.

## Undervising og forskning
Frödin har hold kurs og forelesninger ved flere undervisingsinstitusjoner for musikk, for eksemple ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm, Musikhögskolan i Malmö og Universität für Musik und darstellende Kunst Wien. I dag er hun ansatt ved Luleå tekniska universitet hvor hun jobber med en doktorgrad innenfor musikalsk presentasjon .
I 2020 var hun en av to mottaker av Bernadottestipendiatet fra Kungliga Musikaliska akademien.

## Diskografi
* 2003 : Kerstin Frödin *Continua* (dB Productions)            
* 2003 : Svenska Blockflöjtskvartetten *Suite for Pipes* (Caprice records)
* 2008 : Kerstin Frödin og Urban Westerlund* [[Johann Sebastian Bach]], Trio Sonatas* (db Productions)
* 2015 : Das Orchester *Wedding March* (Blue Music Group)
* 2015 : Das Orchester *Consorts - Swedish Contemporary Music*  Blue Music Group) 
* 2018 : Das Orchester *Le Nouvel Amour* (Blue Music Group)

## Referanser


## Eksterne lenker
* }
Trichopselaphus

***Trichopselaphus*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, svarte løpebiller.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[Markløpere (insekt)|markløpere]]** Harpalinae Bonelli, 1810
****** stammen Harpalini Bonelli, 1810 
******* slekten ***Trichopselaphus*** Chaudoir, 1843
******** *[[Trichopselaphus erwinorum]]* Ball, 1978
******** *[[Trichopselaphus gloriosus]]* Ball, 1978
******** *[[Trichopselaphus magnificus]]* Ball, 1978
******** *[[Trichopselaphus meyeri]]* Ball, 1978
******** *[[Trichopselaphus minor]]* Bates, 1882
******** *[[Trichopselaphus stockwelli]]* Ball, 1987
******** *[[Trichopselaphus subiridescens]]* Chaudoir, 1843
******** *[[Trichopselaphus woldai]]* Ball, 1987

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Beleg

**Beleg** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden. Han var den andre kongen av Arthedain.

Beleg ble født i 811 i tredje tideverv, og var sønn av Amlaith, Arthedains grunnlegger. Beleg ble konge da faren døde i 946. Det var i hans regjeringstid at Sauron vendte tilbake for første gang siden andre tideverv, og begynte å oppholde seg i den sørlige delen av Myrkskog. Også i hans regjeringstid ble hobbitene for første gang sett vest for Tåkefjellene og vandret inn i Eriador.

Beleg døde i 1029 etter å ha regjert i 83 år. Han ble etterfulgt av sin sønn Mallor. 

Han hadde det samme navnet som Beleg Cúthalion, en Sindar alv fra første tideverv. Navnet betyr *mektig*.
Bøbekken (Asker)

**Bøbekken** er en stor bekk i Asker kommune i Akershus, med utløp til Indre Oslofjord ved Slemmestad.

## Bekkeløpet
Bekken har sitt navn etter den gamle storgården Bø. Den renner fra området nord for Bø sørover forbi boligfeltet Sydskogen til Bødalen. Der svinger den brått mot nordøst og følger dalen ned til Slemmestad. Sentralt i Slemmestad ligger Rordammen, ca. 7,6 moh. Fra dammen gjenstår om lag 600 meter ned til utløpet ved Slemmestad brygge, hvorav de siste 250 meter i 1954 ble lagt i rør. Dette strekket er imidlertid nå vurdert åpnet igjen.

## Stedsnavnet
Ifølge navneforskeren Oluf Rygh, har bekken gitt navn til gården Slemmestad, som igjen har gitt navn til tettstedet. Bekken het fra gammelt av *Slima* som sammen med gårdssuffikset -staðir ga navnet *Slimastadum*, som med tiden ble til Slemmestad. Elvenavnet *Slima* finner man igjen flere steder i Norge. Betydningen er uviss, men det kan komme av et gammelnorsk ord for slim, grønske, mudder eller leire. Rordammen skal ha navn fra gården *Rore*, noe som kan tyde på at elven har vært farbar med robåt opp til om lag der dammen står i dag.

## Økologi og tilstand
Det går noe sjøørret i den nedre delen av bekken, opp til Rordammen. I 1999 ble det bygget en fisketrapp for å hjelpe ørreten forbi dammen, men denne fungerer ikke. Store deler av bekkens lavereliggende nedbørsfelt er enten jordbruksland eller tettbebyggelse. Kartlegginger i regi av NIVA i 2013 og Rambøll i 2016 klassifiserte begge den økologiske tilstanden i Bøbekken som «dårlig». Bøbekken regnes dermed som et av de mest forurensede vassdragene i Asker kommune.

## Bøbekkens plass i Slemmestad
Slemmestad kirke og Slemmestad barneskole ligger ved Rordammen. Her ligger også boliger, barnehager og kjøpesenteret Rortunet. Slemmestad kapell ligger ved bekkens nordvestre bredd, en drøy kilometer overfor dammen. Gamle Slemmestad sentrum vokste fram på sørsiden av den nederste delen av bekken fra slutten av 1800-tallet. Deler av den gamle trehusbebyggelsen er bevart, men bekken går inntil videre her i rør.


View of Rordammen in Bøbekken, Slemmestad.jpg|Rordammen sett fra gangbroen
Rordammen in Bøbekken, Slemmestad.jpg|Rordammen sett fra nordsiden
A lower section of Bøbekken, Slemmestad.jpg|Bøbekken rett ned for Rordammen
The estuary of Bøbekken, Slemmestad.jpg|Utløpet ved Slemmestad brygge
Slemmestad fabriker, MS Abraham Lincoln til kai, 30. april 1929, Anders Beer Wilse, NF.W 33483 A.jpg|Trehusbebyggelsen på sørsiden i 1929


## Referanser


## Eksterne lenker
* Faktaside om Bøbekken på NVEs Vann-Nett Portal
Eohomopterus

***Eohomopterus*** er en slekt av løpebiller.

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, brunrøde løpebiller. Antennene er kraftige, med en blad- eller åreformet ytre del som består av ni klart skilte ledd, knapt så lange som halve kroppslengden. Hode og pronotum er nokså små, dekkvingene utvidet bakover uten punktrader.

## Levevis
Paussini er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuer (obligate myrmekofiler).

## Utbredelse
De nålevende artene er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador, Brasil) og Karibia (Guadeloupe). De fossile artene er kjent fra dominikansk og meksikansk rav som stammer fra Miocen-tide.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Paussinae]]** Latreille, 1807
****** gruppen / stammen Paussini Latreille, 1807
******* gruppen Carabidomemnina Wasmann, 1928
******** slekten *Eohomopterus* Wasmann, 1919
********* *[[Eohomopterus aequatoriensis]]* (Wasmann, 1899)
********* *[[Eohomopterus bonfilsi]]* Moore & Davidson, 2005
********* *[[Eohomopterus centenarius]]* Luna de Carvalho, 1960
********* *[[Eohomopterus paulmuelleri]]* Nagel, 1987 - fossil art
********* *[[Eohomopterus poinari]]* Nagel, 1997 - fossil art
********* *[[Eohomopterus simojovelensis]]* Solorzano & Kraemer, 2006 - fossil art

## Eksterne lenker
* ''Eohomopterus'' på Tree of life
*
Pål Kristiansen

**Pål Kristiansen** (født 21. januar 1970 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte back.

Kristiansen er mest kjent for å ha  spilt i eliteserien for Vålerenga Hockey. Han spilte også for Storhamar Hockey (1989-90) og Manglerud Star (1997-98). Han kom til Storhamar på utlån fra Vålerenga i 1989 og spilte en sesong. Kristiansen la opp i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lea Vergine

**Lea Vergine**, opprinnelig **Lea Buoncristiano** (født 5. mars 1936 i Napoli i Italia, død 20. oktober 2020 i Milano), var en italiensk essayist og kunsthistoriker.

## Biografi
Lea Vergine skrev for mange italienske aviser, blant dem *[[il manifesto]]* og *[[Corriere della Sera]]*. I 1974 publiserte hun sin første bok, *Body art e storie simili: il corpo come linguaggio*. Hun var en av de første i sitt land som promoterte performance art.

Etter en utstilling i Milano i 1980, og andre arrangert i Roma, Venezia, Amsterdam og Stockholm, publiserte Vergine *L'altra metà dell'avanguardia, 1910-1940*, som var viet til presentasjonen av kvinnelige kunstnere. Hun hjalp også med å fremme Carol Ramas karriere.

I 2016 publiserte hun selvbiografien *L'arte non è faccenda di persona perbene*.

Lea Vergine døde av COVID-19 i Milano den 20. oktober 2020 i en alder av 84 år. Hun døde én dag etter sin ektemann, designeren Enzo Mari, begge av den samme sykdommen.

## Verker i utvalg
**Il corpo come linguaggio. Body art e storie simili*, Prearo editore, 1974
**Attraverso l'Arte. Pratica politica. Pagare il '68.*, Arcana, 1976
**Dall'Informale alla Body Art. Dieci voci dell'Arte Contemporanea: 1960/1970*, Gruppo Editoriale Forma, 1976
**L'altra metà dell'avanguardia. 1910-1940*, Mazzotta editore, 1980
**L'Arte ritrovata*, Rizzoli, 1982
**Capri. Frammenti postumi* con Emanuela Fermani e Sergio Lambiase, Feltrinelli, 1983
**Arte programmata e cinetica 1953-1963. L'ultima avanguardia* , Gabriele Mazzotta Editore, 1983
**L'Arte in gioco*, Garzanti, 1988
**Gli ultimi eccentrici*, Rizzoli, 1990
**L'arte in trincea. Lessico delle tendenze artistiche 1960-1990*, Skira, 1996
**Body art e storie simili. Il corpo come linguaggio*, Skira, 2000
**Ininterrotti transiti*, Rizzoli, 2001
**Schegge. Ester Coen intervista Lea Vergine sull'arte e la critica contemporanea*, Skira, 2001
**Annette Messager. Pudique, publique, con Storr Robert*, Gli Ori, 2002
**L'altra metà dell'avanguardia 1910-1940. Pittrici e scultrici nei movimenti delle avanguardie storiche*, Il Saggiatore, 2005
**Hallenbad book. Ediz. italiana e inglese*, con Letizia Cariello, Charta, 2006
**Parole sull'arte. 1965-2007*, il Saggiatore, 2008
* *La vita, forse l'arte*, Archinto, 2014
* *L’arte non è faccenda di persone perbene. Conversazione con Chiara Gatti*, Rizzoli, 2016

## Referanser
Arsinoe

***Arsinoe***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, blankt svarte løpebiller, kan ha gule tegninger på dekkvingene. Pronotum er ofte rødlig.

## Levevis
Lebiinae inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Lebiinae]]**  Bonelli, 1810
****** Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
******* Gruppen Pericalina Hope, 1838
******** Slekten ***Arsinoe*** Laporte de Castelnau, 1835
********* *[[Arsinoe alluaudi]]* Burgeon, 1937  
********* *[[Arsinoe biguttata]]* Chaudoir, 1877 
********* *[[Arsinoe caffra]]* Peringuey, 1896 
********* *[[Arsinoe camerunica]]* Basilewsky, 1970  
********* *[[Arsinoe distinguenda]]* Peringuey, 1896 
********* *[[Arsinoe elisabethana]]* Burgeon, 1937 
********* *[[Arsinoe flavosignata]]* (Gory, 1833) 
********* *[[Arsinoe fraterna]]* Peringuey, 1896  
********* *[[Arsinoe fulvipes]]* (Fairmaire, 1868) 
********* *[[Arsinoe grandis]]* Peringuey, 1899 
********* *[[Arsinoe laevigata]]* Basilewsky, 1970 
********* *[[Arsinoe lyrata]]* Burgeon, 1937 
********* *[[Arsinoe miranda]]* Burgeon, 1937 
********* *[[Arsinoe mirei]]* Basilewsky, 1970  
********* *[[Arsinoe nigripes]]* Basilewsky, 1970 
********* *[[Arsinoe notabilis]]* Peringuey, 1896 
********* *[[Arsinoe oneili]]* Barker, 1919  
********* *[[Arsinoe plausibilis]]* Peringuey, 1896  
********* *[[Arsinoe quadriguttata]]* Castelnau, 1835 
********* *[[Arsinoe salvadorensis]]* Kolbe, 1889

## Eksterne lenker
* 
* Nettside om slekten
Lacordairia

***Lacordairia***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende
Middelsstore, litt brede løpebiller. Disse artene er ikke flygedyktige. Overleppen (labrum) er dypt innbuktet i midten. Føttene på bakbeina har furer på begge sider. Pronotum og dekkvinger er rundede med noen lange børster langs kantene. Antennene er tynne, rundt halve kroppslengden.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Licininae]]** Bonelli, 1810  
****** Stammen Licinini  Bonelli, 1810  
******* Gruppen Lestignathina Ball, 1992
******** Slekten ***Lacordairia*** Laporte de Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia anchomenoides]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia angustata]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia argutoroides]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia calathoides]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia cychroides]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia erichsoni]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia fugax]]* (Olliff, 1889) 
********* *[[Lacordairia insulicola]]* Moore, 1985 
********* *[[Lacordairia proxima]]* Castelnau, 1867
********* *[[Lacordairia terrena]]* Olliff, 1885

## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Lacordairia* https://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:86a2bc62-9f7c-49df-b6ab-cd76fe7ed2e0
*
Erik Ryman

**Erik Ryman** (født 1972) er en norsk/svensk tidligere ishockeyspiller som spilte i den norsk og svenske Elitserien fra 1991 til 2009.

## Karriere
Erik Ryman begynte karrieren sin som hockeyspiller i Sverige i divisjon 1, der han var aktiv spiller fra 1991 til 1993 for Tegs SK og IK Westmannia-Köping. Deretter fikk han kontrakt med EHC Lustenau i Østerrike i sesongen 1994/95 før han spilte for den svenske klubben IFK Kumla fra 1995 til 1998, han var med på opprykk i 1995/96 sesongen til Division 1. Han tilbrakte 1998/99 igjen i Østerrike og tok seriegull med VEU Feldkirch.

Fra 1999 til 2005 var Ryman i Norge for Vålerenga IF. Med Oslo-klubben var han i henholdsvis 2001, 2003 og 2005 Norgesmester. Der var han på utlån til Djurgårdens IF, som han var i 2005/06 sesongen i Elitserien, den høyeste svenske ligaen, scoret ett mål på 49 kamper og ga fire assist. Etter at han hadde tilbrakt Serie A1 2006/07 på HC Alleghe på italienske Serie A1, spilte den norske landskamper fra 2007 til 2009 i 2. klasse HockeyAllsvenskan for AIK Solna, han avsluttet sin karriere i en alder av 37 år.

### Internasjonalt
For Norge deltok Ryman i B-verdensmesterskap 2002, 2003, 2004 og 2005 og A-verdensmesterskap 2006, 2007 og VM i ishockey herre 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomas Jordhøy

** Thomas Jordhøy** (født 21. april 1982) er en norsk ishockeyspiller som fra 2016 spiller for Furuset Ishockey. Jordhøy har spilt for  Lørenskog IK, Ringerike IHK, Manglerud Star og Sparta Sarpsborg. Jordhøy har spilt for det norske landslaget

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joscha Wosz

**Joscha Wosz** (født 20. juli 2002) er en tysk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lance Allen Carson

**Lance Allen Carson** (født 3. desember 1945 i Nunda i Sør-Dakota i USA, død 14. oktober 2020 i Pierre i Sør-Dakota) var  en amerikansk politiker fra det republikanske parti. Han var medlem av South Dakota House of Representatives som representant fra *District* 20 fra 2007 til 2015, og fra 2017 til 2019.

Carson døde av COVID-19 den 14. oktober 2020 i Pierre i en alder av 74 år.

## Referanser
Svartåstunnelen

**Svartåstunnelen** er en veitunnel på Europavei 134 i Buskerud. Tunnelen er bygget i forbindelse med strekningen mellom Damåsen og Saggrenda i Kongsberg kommune.

Tunnelen har to løp som er henholdsvis 1513 meter og 1551 meter lange. Den ble åpnet 3. juli 2020.

## Referanser
Jan Erik Amundsen

**Jan Erik Amundsen**  (født 7. november 1965 på Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han var løper for Storhamar Hockey fra 1983 til 1986. Amundsen hadde draktnr. 26 i klubben.

Amundsen spilte på Storhamars A-lag i tre sesonger, og spilte 18 kamper for Storhamar før han skiftet klubb. Han spilte for Kongsvinger Knights i 1. divisjon, og senere for Lillehammer IK. Han spilte 65 kamper for Lillehammer. Kongsvinger spilte forøvrig sine hjemmekamper i Storhamar Ishall på den tiden. Etter sin aktive karriere gikk han over til å trene flere lag i yngres avdeling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lars Erik Kjær

**Lars Erik Kjær** (født i 1966 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Kjær har spilt hos klubbene Vålerenga , Furuset og Storhamar.

Han var målvakt for klubben Furuset Ishockey, men ble lånt ut fra Furuset til Storhamar Hockey i 1986 etter at han hadde fått lærlingekontrakt med bedriften NEBB i Hamar. Han spilte 18 kamper for Storhamar, men returnerte til Oslo da Jorma Virtanen gjorde comeback og tok over plassen hans. Kjær dro videre til Vålerenga Hockey.

Han er bror til Jan Tore Kjær.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sarpreet Singh

**Sarpreet Singh** (født 1999) er en newzealandsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Hansa Rostock.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scotoplanetes

***Scotoplanetes***  er en slekt av blinde billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
Middelsstore (6-7 millimeter), spinkle, matt gulbrune løpebiller uten øyne, men med lange bein og antenner. Hodet er rundet, lengre enn bredt, kjevene (mandiblene) er slanke og sigdformede, nesten like lange som resten av hodet. Fasettøyne mangler, antennene er tynne og nesten like lange som kroppen. Pronotum er smalt, avrundet firkantet, nesten dobbelt så langt som bredt. Dekkvingene er rundede og hvelvede, mye bredere enn forkroppen. Beina er lange og tynne.

## Utbredelse
Artene lever i huler i Bosnia-Hercegovina og Montenegro.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[skyggeløpere]]** Trechinae Bonelli, 1810
****** stammen **[[Trechini]]** Bonelli, 1810 
******* delgruppe *[[Trechina]]* Bonelli, 1810  
******** slekten ***Scotoplanetes*** Absolon, 1913
********* *[[Scotoplanetes aquacultor]]* Lakota, Lohaj & Dunay, 2010
********* *[[Scotoplanetes arenstorffianus]]* Absolon, 1913

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Porotachys

***Porotachys*** er slekt av små løpebiller, gjerne rødbrune på farge.

## Utseende
Små (gjerne 4-5 millimeter) løpebiller, kroppsformen forholdsvis bred, overflaten oftest blank. **Hodet** er ofte forholdsvis stort og bredt med middelsstore, fremstrakte overkjever (mandibler). Fasettøynene er middels store, litt utstående. Antennene er tynne, noe under halve kroppslengden. Det ytterste leddet på maksillarpalpene (munnfølere) er ganske stort. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet med markerte bakhjørner. **Dekkvingene** er brede, rundede og hvelvede uten punktstriper. **Beina** er nokså korte og slanke.

## Levevis
Skyggeløperne kan finnes i mange ulike miljøer på bakken, og er ofte svært tallrike. Arter i denne slekten forekommer på sterkt menneskepåvirkede biotoper.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Palearktis, *P. bisulcatus* forekommer av og til innført til Nord-Amerika. I Norge er denne arten forholdsvis vanlig på Østlandet, det er noen få, spredte funn fra andre deler av Sør-Norge.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga 
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
**** Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[skyggeløpere]], [[Trechinae]]** Bonelli, 1810
****** Stammen Bembidiini Stephens, 1827  
******* Gruppen Tachyina Motschulsky, 1862
******** Slekten ***Porotachys*** Netolitzky, 1914
********* *[[Porotachys bisulcatus]]* (Nicolai, 1822) - forekommer i Norge
********* *[[Porotachys luxus]]* (Andrewes, 1925)
********* *[[Porotachys ottomanus]]* Schweiger, 1968
********* *[[Porotachys recurvicollis]]* (Andrewes, 1925)
********* *[[Porotachys termiticola]]* (Andrewes, 1936)

## Litteratur

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av *Porotachys bisulcatus* https://baza.biomap.pl/en/taxon/species-porotachys_bisulcatus/big_photo/tffile/Porotachys_bisulcatus-Borowiec_L-1002099-20150209004537-Tachys_bisulcatus_ov.jpg
Lillebet Foss

**Lillebet Foss** (født **Elisabeth Foss**, 1930–2017) var en norsk billedkunstner og skulptør, særlig kjent for dyrefigurer i grafisk og skulpturell form. Hun er representert med flere arbeider i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo og også innkjøpt av Statens Museum for Kunst i København.

## Familie
Lillebet Foss (iblant skrevet Lillebeth) var datter av litteraturhistoriker Kåre Foss (1895–1967) og Elisabeth Knudsen (1898–1980).

## Utdannelse
Hun fikk utdannelse som elev av Boris Taslitzky ved Académie Julian i Paris 1948–1949 og fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskoles aftenskole 1949–1955 og dagskolen våren 1951. I denne perioden var hun elev av Chrix Dahl. Videre studerte hun ved Statens Kunstakademi i Oslo under Per Palle Storm i 1951 og Alexander Schultz i 1963–1965, og samme sted under Johs Hendrix og Jan Vaesten i 1960–1961. I 1949–1950 tok hun dessuten universitetsstudier i anatomi og senere i 1950-årene klassisk arkeologi.

## Kunstnerisk virke
Hun debuterte med raderinger i Unge Kunstneres Samfund i 1960. Samme sted viste hun tegninger i 1961 og akvarell i 1966, maleri i Permanenten i 1967 og skulptur i Oslo Kunstforening i 1972. Som kunstner arbeidet hun mest med grafikk, tegning og skulptur, særlig med skildringer av dyr og landskap foruten portretter.

## Arbeider

### Utsmykninger og verk i offentlige samlinger
* Nasjonalgalleriet
* Riksgalleriet
* Stortinget
* Oslo kommunes kunstsamlinger
* Statens Museum for Kunst, København
* Moss Faste Galleri
* Norsk kulturråd
* Norges Bank
* Selskapet Kunst på Arbeidsplassen
* Sarpsborg Kunstforening
* Seljord Kunstforening
* Hovseter sykehjem
* Haugesund postterminal
* Biltilsynet Tønsberg

### Illustrasjonsarbeider
* John Giæver: Dyretråkk og fugletrekk på 74° nord, Oslo 1967
* Omslag til Einar Molland: Opuscula patristica, Oslo 1970
* Grafiske blad for Landslaget Kunst i Skolen, World Wildlife Fund og Nordisk Grafikkunion

## Utstillinger
;Separatutstillinger 
* Unge Kunstneres Samfund, 1960, 1963, 1966
* Kunstnerforbundet, Oslo, 1967, 1969, 1970, 1972, 1974, 1978, 1980
* Permanenten, 1967
* Oslo Kunstforening, 1972
* Galleri Tanum, Oslo, 1979
* Minneutstilling, Diorama, Oslo, 2019

;Kollektivutstillinger 
* Statens årlige Kunstutstilling, Oslo, 1963–1966, 1968–75, 1978
* Nordisk Grafikkunion, Oslo, 1964

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verker av Lillebet Foss i Nasjonalmuseets eie.
Finn Paulsen

**Finn Juul Paulsen** (født 1955) er en norsk tidligere ishockeyspiller og fotballspiller.

Paulsen spilte ishockey for Storhamar Hockey og fotball for Ham-Kam. Finn Paulsen vokste opp i Hamar, og som ishockeyspiller var han med på å spille klubben opp i norsk toppsjikt. Han scoret også det første målet på den nyåpnede kunstisbanen som ble tatt i bruk i debutsesongen i toppserien i 1977/1978. Han la opp som ishockeyspiller i 1980 for å satse på fotball i Hamarkameratene. Da Storhamar rykket opp til toppserien gjorde Paulsen et comeback som ishockeyspiller. Etter sin første sesong innendørs la han opp, og gikk inn i andre roller som trener for klubbens yngre årsklasser. I 1987 ble han ansatt i Storhamar Hockey som markedsfører.

## Familie
Finn Paulsen er far til ishockeyspillerne Henning Paulsen og Jarl Paulsen.

## Referanser
Henning Paulsen

**Henning Paulsen**  (født 12. august 1980 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller.

Han spilte fire sesonger som løper for Storhamar Hockey fra 1997 til 2002.

## Familie
Henning Paulsen er sønn av Finn Paulsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert E. Glanzer

**Robert E. Glanzer** (født 13. september 1945 i Huron i Sør-Dakota i USA, død 3. april 2020 i Sioux Falls i Sør-Dakota) var en amerikansk politiker som tjenestegjorde i South Dakota House of Representatives som medlem av det republikanske parti fra 2017 til sin død.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Robert E. Glanzer var sønn av Jacob S. Glanzer og Mattie King. I 1963 avsluttet han James Valley Christian School i Huron og i 1967 tok  han slutteksamen fra  Tabor College i økonomi og gymnastikk. I 1968,giftet han seg med Penny Glanzer, de fikk to barn.

### Karriere
Han underviste i økonomi og gymnastikk ved Wessington Springs High School. I 1975 ble han manager for Dakota State Fair og trakk seg tilbake fra sin bankmannskarriere i 2012 etter 33 år.

I 2016 stilte han for første gang opp til politisk valg, og vant sete i for *District 22* i delstatens lovgivende forsamling. Dette distriktet omfatter Beadle County og Kingsbury County. Han satt der i komiteene for jordbruk og naturressurser og for *Discipline and Expulsion*.

### Død
Den 22. mars 2020 testet han positiv for covid-19 og ble først innlagt på Huron Regional Medical Center. Han ble senere overført til Avera McKennan Hospital i Sioux Falls. Den 3. april 2020 døde han i sykdommen i en alder av 74 år. Han var den andre i sin familie som døde av koronaviruset og den tredje i delstaten Sør-Dakota.

## Referanser


## Ekerne lenker
*Official Page at the South Dakota Legislature
*Profile at Vote Smart
*Obituary at kuhlerfuneralhome.com
Knut Andersen (1908)

**Knut Andersen** (født 16. januar 1908, død 22. september 1981) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Frigg.

Han spilte én landskamp for Norge i 1930. 

## Se også
* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter F. Secchia

**Peter Finley Secchia** (født 15. april 1937 i Englewood i New Jersey i USA, død 21. oktober 2020 i Grand Rapids i delstaten Michigan) var en amerikansk forretningsmann og diplomat. Han tjenestegjorde som USAs ambassadør til Italia og San Marino fra 1989 til 1993.

Secchia tjenestegjorde i United States Marine Corps fra 1956 til 1959. I 1963 tok han doktorgrad i økonomi ved Michigan State University.

Han tilhørte Det republikanske parti. Han ble fremgangsrik forretningsmann i Michigan, og arbeidet fra 1988 i komiteen for Georgs Bushs politiske kampanjer med sikte på presidentvalget.

Selve hans nominasjon i 1990 til ambassadør til Italia var kontroversiell. Den ble sett på som et ledd i et uheldig fra president George Bush med å utnevne en rekke av de forretningsfolk og andre velstående støttespillere for hans valgkamp, som belønning for deres støtte: Walter Curley (ble ambassadør til Frankrike), Joseph Zappala (til Spania), Mel Sembler (til Australia), Frederic Bush Morris (til Luxembourg og Joy Silverman (til Barbados).

Secchia ble tildelt Republikken Italias fortjenstorden. I oktober 2012 ble han tildelt Amerika-prisen fra stiftelsen Fondazione Italia USA i det italienske deputertkammer.

Secchia døde av  covid-19 den 21. oktober 2020 i Grand Rapids i Michigan, i en alder av 83 år.

## Referanser
Paide bykommune

**Paide by** (estisk: *Paide linn*) er en bykommune i Järva fylke i Estland. Administrasjonssenteret i kommunen er Paide.

Kommunen ble grunnlagt den 25. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av bykommunen Paide og de to landkommunene Paide og Roosna-Alliku.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre Andersen (1893)

**Sverre Andersen** (født 21. mars 1893, død 14. juni 1947) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Odds BK.

Han spilte to landskamper for Norge i 1913 og 1917. 

## Se også
* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Timiansnyltetråd

**Timiansnyltetråd** (*Cuscuta epithymum*) er en ettårig, parasittisk urt i vindelfamilien.

Den slynger seg rundt vertsplantene og har sugeorganer (haustorier) som trenger inn i dem. Planten mangler klorofyll. Stengelen er trådaktig, lite forgreinet, rød–rødfiolett og mangler blad. Blomstene er små, femtallige og gulhvite med utstikkende pollenbærere. De sitter i runde, 5–10 mm brede hoder langs stengelen. Blomstringstida er juli–august.

I Skandinavia forekommer to underarter eller varieteter som ikke anerkjennes av alle:
* subsp. *epithymum* – snylter på timian, gulmaure og røsslyng
* kløversnyltetråd (subsp. *trifolii*) – snylter på kløver og blålusern, har gulaktig, kraftigere stengel

I Norge er timiansnyltetråd (subsp. *epithymum*) kjent fra flere steder på Sør-Østlandet, og det er også et par funn fra Vestlandet. En trodde tidligere at arten var innført av mennesker sammen med grasfrø. Timiansnyltetråd regnes nå som hjemlig, i hvert fall forekomstene i skjærgården i Vestfold og Telemark der det aldri har blitt sådd gras.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Torkild Andersen

**Torkild Andersen** (født 20. juli 1916, død 21. mai 1977) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Moss FK.

Han spilte fem landskamper og scoret to mål for Norge i perioden 1937-1939. 

## Se også
* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tore Børvik

**Tore Børvik** (født 1967) er en norsk professor ved Institutt for konstruksjonsteknikk (KT), Fakultet for ingeniørvitenskap (IV) ved NTNU. Hans spesialfelt er modellering, simulering og testing av materialer og konstruksjoner utsatt for ekstrem belastning.  Han er nestleder ved Senter for avanserte konstruksjonsanalyser (SFI CASA) (2015–2023) ved KT. Dette er et senter for forskningsdrevet innovasjon.

## Utdannelse og karriere
Børvik var ferdig utdannet sivilingeniør ved Institutt for konstruksjonsteknikk, ved NTH  i 1991.  Han skrev hovedoppgave om beskyttelseskomponenter. Forsvarsbygg fattet interesse for oppgaven og han fikk muligheten til å avtjene militærtjenesten som forsker ved NTH. Han forsvarte avhandlingen *Ballistic Penetration and Perforation of Steel Plates* i år 2001, og oppnådde graden dr.ing.

Fra 1993 til 2011 jobbet han som seniorrådgiver i Forsvarsbyggs forsknings- og utviklingsavdeling. Fra 2002 til 2011 var han i tillegg ansatt som professor II ved SIMLab, Institutt for konstruksjonsteknikk ved NTNU. I 2012 ble han utnevnt til professor ved SIMLab. Han har siden 2012 også hatt en 20 prosent stilling som seniorrådgiver i Forsvarsbyggs forsknings- og utviklingsavdeling.

Børvik var med å bygge opp forskningsgruppen SIMLab. Gruppen var vertskap for sitt første SFI med samme navn fra 2007 til 2014. Her var han med i kjerneteamet og ledet programmet «Optimal Energy Absorption and Protection». SIMLab er nå vertskap for SFI CASA, der Børvik i tillegg til å være nestleder, leder programmet Structures.

Tore Børvik er med i kjerneteamet i FRIPRO Toppforsk-prosjektet FractAl (Microstructure-based Modelling of Ductile Fracture in Aluminium Alloys) (2016–2021).

Han har vært involvert i et stort antall forskningsprosjekter finansiert av Forsvarsdepartementet, Forskningsrådet, samt nasjonale og internasjonale industripartnere, blant annet:

* On the internal blast loading of submerged floating tunnels in concrete with circular and rectangular cross-sections
* Testing and modelling of annealed float glass under quasi-static and dynamic loading
* Finite element modeling of porous polymer pipeline coating using X-ray micro computed tomography
* Partner NDEA Access Labs to Study Impact and Blast Load on Concrete

## Publikasjoner
* (no)  Tore Børvik i SCOPUS

* (no) Publikasjoner av Tore Børvik i BIBSYS

* (no) Publikasjoner av Tore Børvik forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

* (no) Børviks profil i Google Scholar

## Verv og medlemskap (utvalg)

* Medlem Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA)
* Medlem DYMAT Association
* Medlem Editorial  Board -*International Journal of Impact Engineering* 2006–2010
* Medredaktør - *International Journal of Impact Engineering*  2010–
* Styremedlem - International Society of Impact Engineering 2014–
* Medlem Editorial Board *Strain* 2015–
* Core Team Member of the Physical Metallurgy Gemini Centre at NTNU 2020–

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Esrange

**Esrange Space Center** er et rakettskytefelt i Sverige som eies av Swedish Space Corporation (SSC).

Esrange ligger cirka 40 kilometer øst for Kiruna. Noen av årsakene til at anlegget ligger akkurat i Kiruna er at området stort sett savner lysforurensning og at man kan studere nordlys samt at området er tynt befolket. Gjennom forskning på Esrange har man lyktes å forstå mer om nordlyset og hvordan det oppstår. Rakettskytefeltets markområde omfatter 20 kvadratkilometer, nedslagsområdet for raketter 5&nbsp;600&nbsp;km². I 2016 ble det skutt ti ubemannede raketter opp og man slapp opp 24 høyhøydesballonger fra Esrange.

## Historie
Esrange ble bygget i 1964 av European Space Research Organisation, som senere ble European Space Agency. I 1972 ble eierskapet av Esrange overtatt av det nystartede Svenska rymdaktiebolaget (på folkemunne kalt Rymdbolaget), senere omdøpt til Swedish Space Corporation. Den første oppskytningen av en rakett fra Esrange ble gjort 19. november 1966.

## Navn
Navnet på anlegget var opprinnelig *ESRO Sounding Rocket Launching Range*, hvilket ble forkortet til ESRANGE.

Da Swedish Space Corporation overtok anlegget i 1972, ble forkortelsen Esrange et egennavn.

Esrange Space Center er det navn som nå anvendes for anlegget.

## Virksomhet
På Esrange arbeider man med satellittkommunikasjon og utfører tjenester innen rom- og atmosfæreforskning samt vektløshetsforskning gjennom oppsendinger av sonderaketter i kastbaner og høyhøydesballonger, samt med hjelp av radar og andre markbundne instrumenter. De raskeste rakettene ferdes i en hastighet av 7&nbsp;800 km/h, og de større når opp til 500 kilometers høyde på ti minutter.

### Satellittoppskytninger

Planer finns for å øke virksomheten til å omfatte oppskytning av mindre satellitter opp til 150 kg i polare baner. Ifølge en rapport fra Rymdstyrelsen har et flertall foretak som utvikler mindre bæreraketter vist interesse for å innlede oppskytninger fra Esrange i 2021–2023.

Den 14. oktober 2020 meddelte Matilda Ernkrans, minister for høyere utdannelse og forskning, at regjeringen satser på infrastruktur for å utvikle en kapasitet til å sende opp små satellitter til omloppsbane fra Esrange.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Swedish Space Corporation (SSC)
* Institutionen för Rymdvetenskap på LTU
Järva kommune

**Järva** (estisk: *Järva vald*) er en landkommune i Järva fylke i Estland. Administrasjonssenteret i kommunen er Järva-Jaani.

Kommunen ble grunnlagt den 21. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av de sju kommunene Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru og Koigi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vika videregående skole

**Vika videregående skole** er en offentlig videregående skole i Oslo, etablert august 2021. De første årene tilbyr skolen studiespesialiserende utdanningsprogram. Skolen åpnet med 5 paralleller på Vg1 i 2021 og er og utvidet til 7 paralleller fra 2023. Skolen ble åpnet i midlertidige lokaler i Cort Adelers gate 30.

## Historie

I skolebehovsplanen er det planlagt for en videregående skole i Myntgata 2. Skolen åpnet midlertidig i Cort Adelers gate, under navnet Vika videregående skole. Etter planen skulle skolen i Myntgata stå ferdig i 2026, men byggingen er utsatt. I Myntgata skal skolen i tillegg til studiespesialisering etter planen bli utvidet med de yrkesfaglige utdanningsprogrammene Salg, service og reiseliv og Restaurant- og matfag.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vika videregående skole
Khefren

**Khefren** eller **Khafra** var en farao som ble gravlagt i Khefren-pyramiden, som er den nest største av de tre pyramidene i Giza i Egypt. Han var sønn av den store pyramidebyggeren Keops.

Khefren var den fjerde farao i 4. egyptiske dynasti.

## Referanser


## Eksterne lenker
*