open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gabriel Simo

**Gabriel Simo** (1937–2017) var en kamerunsk katolsk prelat og hjelpebiskop i Bafoussam.
## Liv og virke
### Prest
Gabriel Simo ble ordinert til prest den 27. mars 1966.
### Hjelpebiskop i Douala
Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop i Douala og titulærbiskop av *Sereddeli* den 26. januar 1987. Den apostoliske pro-nuntius iGabon, Kamerun og Ekvatorial-Guinea, erkebiskop Donato Squicciarini, ordinerte ham og Simon-Victor Tonyé Bakot, som ble utnevnt til hjelpebiskop med ham, til biskoper den 26. april samme år; medkonsekratorer var Simon Tonyé, erkebiskop av Douala, og André Wouking, biskop av Bafoussam.

På grunn av Simos opprinnelse fra den etniske gruppen bamileké, var det protester mot utnevnelsen hans av et flertall av lokale prester i erkebispedømmet Douala, som kritiserte «bamilekiseringen» av kirkehierarkiet i Kamerun.[1]

### Hjelpebiskop i Bafoussam
Den 11. november 1994 ble han utnevnt til hjelpebiskop i Bafoussam.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 14. september 2013.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Kardinal Raffaele Scapinelli di Leguigno (1858-1933) *1912
* Kardinal Friedrich Gustav Piffl  (1864-1932) *1913
* Biskop Michael Memelauer (1874-1961) *1927
* Kardinal Franz König (1905-2004) *1952
* Erkebiskop Donato Squicciarini (1927-2006) *1978
* Erkebiskop *Gabriel Simo* (1937-2017) *1987

## Referanser
Nanon (tysk stumfilm)

***Nanon*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Hanns Schwarz.

## Skuespillere
* Agnes Esterhazy som Nanon
* Harry Liedtke som Marquis d'Aubigne
* Hanni Weisse som Ninon de l'Enclos
* Leopold von Ledebur som Louis XIV
* Julia Serda som Françoise d'Aubigné
* Hans Junkermann som Hofmarschall des Königs
* Hans Wassmann som Marquis de Marsillac
* Eugen Rex som Hector de Marsillac

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Reesinck

**John Reesinck** MHM  (født 22. februar 1881 i Delft i Nederland; død 7. november 1963 i Hoorn)  var en nederlandsk katolsk ordensgeistlig og apostolisk vikar av *Nilo Superiore*.
## Liv og virke
### Prest
John Reesinck trådte inn i Mill Hill-misjonærenes kongregasjon og ble presteviet den 19. september 1908.

### Titulærbiskop, apostolisk vikar av ''Nilo Superiore''
Den 29. mars 1938 utnevnte pave Pius XI ham til titulærbiskop av *Thinis* og apostolisk vikar av Nilo Superiore. Erkebiskopen  av Westminster, kardinal Arthur Hinsley, bispeviet ham den 1. mai samme år; medkonsekratorer var biskopen av Brentwood, Arthur Henry Doubleday, og hjelpebiskop av Westminster, Edward Myers.

John Reesinck trakk seg som apostolisk vikar i mars 1951.

Biskop Reesinck døde i Hoorn den 7. november 1963 i en alder av 82 år.

Til minne om biskopen ble katolske bygninger og institusjoner oppkalt etter ham i Uganda, blant annet i Tororo.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
* Kardinal Arthur Hinsley (1865–1943) *1926
* Biskop *John Reesinck* M.H.M. (1881-1963) *1938

## Referanser
Blapida

***Blapida*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, avlange, blankt svarte skyggebiller. 

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen Cnodalonini Oken, 1843
******** Slekten ***Blapida*** Perty, 1830 
********* *[[Blapida alternata]]* Gebien, 1917
********* *[[Blapida bicolor]]* Gebien, 1919 
********* *[[Blapida castaneipennis]]* Champion, 1896
********* *[[Blapida neotropicalis]]* Champion, 1886
********* *[[Blapida okeni]]* Perty, 1830
********* *[[Blapida pertyi]]* Laporte de Castelnau, 1840
********* *[[Blapida spixi]]* Laporte de Castelnau, 1840
********* *[[Blapida striatipennis]]* Gebien, 1919
********* *[[Blapida subcaerulea]]* Pic, 1912 
********* *[[Blapida testaceipes]]* Pic, 1912 
********* *[[Blapida viridescens]]* Pic, 1919

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Feministhuset i Trondheim

**Feministhuset i Trondheim** åpnet i 2020, som det første permanente feministhuset i Norge. I mars 2016 åpnet fungerende ordfører Hilde Opoku et POP-UP feministhus i et tidligere butikklokale i Olavskvartalet i byen. Huset var åpent i 19 dager med et variert program. Produsent var Berit Rusten. Hun hadde da i mange år vært en av viktigste pådriverne for å få et eget feministhus i Trondheim og så dette prosjektet som et uttrykk for at kvinnekampen var på opptur: «Utgangspunktet for feministhuset er at vi mener det går fryktelig sakte, blant annet når det gjelder vold mot kvinner. I tillegg mener vi det er viktig å skape en arena der kvinner får mulighet til å vise seg fram». 

Etter at POP-UP feministhuset hadde gjenoppstått i mars hvert år i perioden 2016–2019, bevilget Trondheim bystyre 300 000 kroner til etablering av et permanent feministhus. Bakgrunnen for huset var at feministorganisasjonene i Trondheim ønsket å ha et felles, fysisk rom. Feministhuset har blant annet som formål å kommunisere utad hva feminisme faktisk er.

Feministhuset i Trondheim ble formelt stiftet 15. januar 2020. Like etter åpningen måtte huset stenge på grunn koronapandemien, men høsten 2021 tok aktiviteten seg opp. Feministhuset vil videreføre engasjementet fra POPUP Feministhus, og være et sted for kvinneorganisasjoner og feminister av alle slag, organiserte og uorganiserte. Huset er finansiert av Trondheim kommune, leieinntekter og medlemskap i Feministhuset. Leietagere i 2024 er Leietakere i 2024 er Trondhjem Sanitetsforening, Trondheim Zonta, Kvinnefronten Trondheim, Panter Tanter Produksjoner, Kvinnegruppa Ottar Trøndelag, Midtbyen Husflidslag, Kvinneligaen for Fred og Frihet Trondheim, 8. marskomiteen og Krokotit Kvinneteatergruppe.

Hver av organisasjonene som er leietagere i feministhuset har egne arrangementer. I tillegg har de felles prosjekter og arrangementer. Eksempler er Wall of Feminism, skrivesirkler, kvinnehistoriske vandringer og Kvinnetekstivalen.  

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Lophocnemis

***Lophocnemis*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore til store, avlange, mørke skyggebiller, beina ofte lysere. De fleste har skinnende metalliske farger. Hodet er middels store med noe utstående fasettøyne og middels lange, trådformede antenner. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede.

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Filippinene i vest til Queensland i øst, noen arter fra Sør-Amerika blir også ført hit.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen **[[Stenochiini]]** Kirby, 1837
******** Slekten ***Lophocnemis*** Mäklin, 1867  
********* *[[Lophocnemis aeneus]]* (Kraatz, 1880)
********* *[[Lophocnemis aestimatus]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis amabilis]]* Mäklin, 1864
********* *[[Lophocnemis bakeri]]* (Gebien, 1921)
********* *[[Lophocnemis brandti]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis brasiliense]]* Kraatz, 1880
********* *[[Lophocnemis callosus]]* (Gebien, 1921)
********* *[[Lophocnemis celebensis]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis cyaneus]]* Kraatz, 1880
********* *[[Lophocnemis cyanipes]]* (Gebien, 1913)
********* *[[Lophocnemis goramensis]]* Gebien
********* *[[Lophocnemis humeralis]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis iris]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis laevicollis]]* (Kirsch, 1875)
********* *[[Lophocnemis modestus]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis opacus]]* (Gebien, 1913)
********* *[[Lophocnemis orichalceus]]* Kulzer, 1966
********* *[[Lophocnemis sanguinicrus]]* (Fairmaire, 1889)
********* *[[Lophocnemis semperi]]* (Kraatz, 1880)
********* *[[Lophocnemis viridipenne]]* (Kraatz, 1880)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Assassin’s Creed Odyssey

***Assassin's Creed Odyssey*** er et action-eventyrspill fra 2018 utviklet av Ubisoft Montreal og gitt ut av Ubisoft.

Spillet er det 11. spillet i *[[Assassin's Creed]]*-serien, og er etterfølgeren til *[[Assassin's Creed Origins]]* fra 2017.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
David Baker

**David Baker** (1962) er en amerikansk biokjemiker. I 2024 ble han tildelt Nobelprisen i kjemi sammen med Demis Hassabis og John M. Jumper.

## Referanser
Norsk Stålforbund

**Norsk Stålforbund** er en norsk organisasjon stiftet i 1993. Organisasjonen jobber med stålrelaterte spørsmål og aktiviteter. Dei arrangerer årlig Norsk Ståldag i samarbeid med Standard Norge.

## Referanser
Diplectrus

***Diplectrus*** er en slekt av lange og slanke biller i familien bløtbukker. De voksne billene kan ofte finnes på blomster, mens larvene lever inne i plantestengler eller i morken, død ved. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, gjerne brunrøde bløtbukker.

## Levevis
Bløtbukkenes larver lever enten inne i plantestengler eller i fuktig, råtten, død ved. De rører ikke friskt tømmer og gjør dermed ikke noen skade der det ikke er betydelige råteskader fra før. De voksne billene finner man ofte på blomster, særlig i kurvplantefamilien, der de spiser pollen. De er aktive i solskinn.

## Utbredelse
Slekten forekommer i alle fall i Asia og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Bløtbukker]]**, Oedemeridae Latreille, 1810
****** Underfamilien **[[Nacerdinae]]** Mulsant, 1858
******* Stammen Ditylini Mulsant, 1858
******** Slekten ***Diplectrus*** Kirsch, 1866
********* *[[Diplectrus annulicornis]]* Champion, 1890
********* *[[Diplectrus apollinairei]]* Pic, 1924
********* *[[Diplectrus assimilis]]* Švihla, 1999
********* *[[Diplectrus brasiliensis]]* Pic, 1924
********* *[[Diplectrus castaneicollis]]* Švihla, 1999
********* *[[Diplectrus giganteus]]* Champion, 1890
********* *[[Diplectrus impressus]]* Pic, 1930
********* *[[Diplectrus improvisus]]* Švihla, 1999
********* *[[Diplectrus major]]* Pic, 1924
********* *[[Diplectrus nitidicollis]]* Champion, 1890
********* *[[Diplectrus variicollis]]* Švihla, 1999
********* *[[Diplectrus vicinus]]* Pic, 1926

## Referanser




## Eksterne lenker
*
John M. Jumper

**John M. Jumper** (1985) er en amerikansk forsker innen kunstig intelligens i biokjemi. I 2024 ble han tildelt Nobelprisen i kjemi sammen med David Baker og Demis Hassabis.

## Referanser
Dasytomima

***Dasytomima*** er en slekt av biller i familien bløtbukker. De voksne billene kan ofte finnes på blomster, mens larvene lever inne i plantestengler eller i morken, død ved. 

## Utseende
En nokså liten, avlang, brun bløtbukk. Antennene er perlekjedeformede og noe under halve kroppslengden. Hodet er nokså stort med litt utstående fasettøyne. Pornotum er hjerteformet, dekkvingene jevnbrede, betydelig bredere enn forkroppen.

## Levevis
Bløtbukkenes larver lever enten inne i plantestengler eller i fuktig, råtten, død ved. De voksne billene finner man ofte på blomster, særlig i kurvplantefamilien, der de spiser pollen. De er aktive i solskinn.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Bløtbukker]]**, Oedemeridae Latreille, 1810
****** Underfamilien **[[Polypriinae]]** Lawrence, 2005
******* Slekten ***Dasytomima*** Lawrence, 2005 - Australia, én art
******** *[[Dasytomima rachelae]]* Lawrence, 2005

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Dasytomima* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/3236fac0-8e22-465e-b8dd-b88a0b985496#
*
Steniselma

***Steniselma*** er en slekt av plasterbiller. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunrøde til brunsvarte plasterbiller, hode og forkropp kan ha noe metallglans. Hodet er forholdsvis stort, nesten firkantet, med middelsstore fasettøyne, antennene er nokså korte til nokså lange, kan være trådformede, sagtakkede eller kamformede. Pronotum er nokså lite, neppe bredere enn hodet, dekkvingene er betydelig bredere og jevnbrede.

## Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, veps eller gresshopper, mens de voksne billene er planteetere. Oljebillene er godt beskyttet av sitt kjemiske forsvar og prøver ikke å gjemme seg vekk eller stikke av. Siden de også gjerne er tunge av egg, virker disse billene trege. Blir billene irritert, skiller de ut et sterkt luktende, oljeaktig sekret, blant annet mellom leddene i beina. Dette inneholder cantharidin og andre stoffer, og vil, om det kommer i kontakt med huden, forårsake blemmer eller åpne sår. Om det svelges, kan det være dødelig for et mindre dyr. Billene beskytter også eggene sine med giftstoffer. Oljebillene er gjerne fargerike, i gult, rødt og svart, eller metalliske. Disse fargene signaliserer at billene er giftige eller usmakelige (aposematisme). Noen arter av plasterbiller kan gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet hirse.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Somalia og det nordlige Etiopia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[plasterbiller]]** Meloidae Gyllenhal, 1810
****** Underfamilien **[[Eleticinae]]** Wellman, 1910
******* Stammen Morphozonitini Kaszab, 1969
******** Slekten ***Steniselma*** Borchmann, 1942
********* *[[Steniselma brunnea]]* Borchmann, 1942
********* *[[Steniselma carpanetoi]]* Bologna, 1990

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sybaris (bille)

***Sybaris*** er en slekt av plasterbiller, og tilhører underfamilien oljebiller. 

## Utseende
Sybarisbiller er middelsstore, avlange, røde til svarte plasterbiller. Ofte er pronotum rødt og dekkvingene svarte.

## Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, veps eller gresshopper, mens de voksne billene er planteetere. Oljebiller er godt beskyttet av sitt kjemiske forsvar og prøver ikke å gjemme seg vekk eller stikke av. Siden de også gjerne er tunge av egg, virker disse billene trege.

Om billene blir irritert, skiller de ut et sterkt luktende, oljeaktig sekret, blant annet mellom leddene i beina. Sekretet inneholder cantharidin og andre stoffer. Om sekretet kommer i kontakt med menneskehud, vil det kunne oppstå blemmer eller åpne sår på huden. Små dyr kan dø om de svelger sekretet fra sybarisbiller. Billene beskytter også eggene sine med giftstoffer.

Oljebillene er gjerne fargerike, i gult, rødt og svart, eller metalliske. Disse fargene signaliserer at billene er giftige eller usmakelige (aposematisme). Noen arter av plasterbiller kan gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet hirse.
## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[plasterbiller]]** Meloidae Gyllenhal, 1810
****** Underfamilien oljebiller **[[Meloinae]]** Gyllenhal, 1810
******* Stammen  Lyttini Solier, 1851
******** Slekten ***Sybaris*** Stephens, 1832
********* *[[Sybaris andersoni]]* Pic, 1932
********* *[[Sybaris apicalis]]* Pic, 1930
********* *[[Sybaris arrighii]]* Fairmaire, 1897
********* *[[Sybaris bicolorkeps]]* Pic, 1932
********* *[[Sybaris burmaensis]]* Saha, 1979
********* *[[Sybaris cylindricus]]* Saha, 1979
********* *[[Sybaris elgonensis]]* Pic, 1930
********* *[[Sybaris erythraea]]* Pic
********* *[[Sybaris flaveola]]* Marseul, 1880
********* *[[Sybaris flavus]]* (Thunberg, 1791)
********* *[[Sybaris garhwalensis]]* Saha, 1979
********* *[[Sybaris ictericus]]* (Gyllenhal in Schönherr, 1817)
********* *[[Sybaris immunis]]* Stephens, 1832
********* *[[Sybaris infranigra]]* Pic, 1913
********* *[[Sybaris nigrifinis]]* Walker, 1858
********* *[[Sybaris occidentalis]]* Kaszab, 1981
********* *[[Sybaris picta]]* Marseul, 1880
********* *[[Sybaris praeustus]]* (Redtenbacher, 1844)
********* *[[Sybaris semivittatus]]* (Redtenbacher, 1844)
********* *[[Sybaris testaceus]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Sybaris travancorensis]]* (Pic)
********* *[[Sybaris tunicatus]]* (Redtenbacher, 1844)
********* *[[Sybaris validicipes]]* (Pic)
********* *[[Sybaris yakkala]]* Mohamedsaid, 1979 

## Referanser




## Eksterne lenker
 
*
Stenodera

***Stenodera*** er en slekt av plasterbiller. 

## Utseende
Nokså små (gjerne 4-5 millimeter), avlange, rødlige eller mørke plasterbiller.

## Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, veps eller gresshopper, mens de voksne billene er planteetere og gjerne finnes på blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Middelhavsområdet til Øst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[plasterbiller]]** Meloidae Gyllenhal, 1810
****** Underfamilien **vårbiller**, Nemognathinae Lacordaire, 1859
******* Stammen Nemognathini
******** Slekten ***Stenodera*** Eschscholtz, 1818
********* *[[Stenodera anatolica]]* (Frivaldszky, 1884)
********* *[[Stenodera caucasica]]* (Pallas, 1781)
********* *[[Stenodera coeruleiceps]]* (Fairmaire, 1892)
********* *[[Stenodera djakonovi]]* Aksentjev, 1978
********* *[[Stenodera foveicollis]]* (Fairmaire, 1897)
********* *[[Stenodera oculifera]]* (Abeille de Perrin, 1880)
********* *[[Stenodera palaestina]]* Mařan, 1942
********* *[[Stenodera puncticollis]]* (Chevrolat, 1829)

### LIste over artene

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Palestinas guvernementer

**Palestinas guvernementer** er 16 guvernementer på Vestbredden og Gazastripen etablert i kjølvannet av Oslo-avtalen, under jurisdiksjonen til Den palestinske selvstyremyndigheten. Guvernementene er selv inndelt i kommuner.

Det er elleve guvernementer på Vestbredden og fem guvernementer på Gazastripen.

## Referanser
Osphyoplesius

***Osphyoplesius*** er en slekt av biller som lever under barken på døde trær. De er derfor ganske flate. På grunn av deres skjulte levevis ser man dem sjelden, men mange av artene er trolig også sjeldne, og de kan være truet av moderne skogbruk.

## Utseende
Små (2-3 millimeter), avlange, flate biller, mørke på farge. Ved første øyekast kan de minne om flate løpebiller (Carabidae), men de er ikke beslektet med disse. **Hodet** er nokså stort, omtrent firkantet sett ovenfra, med fremovverrettede (prognathe) kjever. Fasettøynene er ganske små, runde og utstående. Antennene er middels lange, 11-leddete og perlekjedeformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske lite, bredere enn langt, omtrent firkantet sett ovenfra. **Dekkvingene** er langstrakte og bredest nær bakenden. De har fine punktrekker. **Beina** er forholdsvis korte og slanke. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete. **Larvene** er langstrakte, flate, parallellsidige og lyse på farge. Kroppen er tydelig innsnevret mellom hvert kroppsledd. Beina er ganske korte, og bakkroppen ender i to spisse utskudd som ytterst bærer oppoverrettede kroker.

## Levevis
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, og også de voksne billene finner man sjelden utenfor dette habitatet. Barkflatbillene er avhengige av god tilgang på død ved, og noen arter blir derfor truet av moderne skogbruk.

## Utbredelse
Artene er regnet som meget sjeldne, to av de tre artene er bare kjent fra ett enkelt eksemplar, fra Sicilia, Hellas og Krimhalvøya.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[barkflatbiller]]**, Pythidae Blanchard, 1845 (usikker plassering)
****** Slekten ***Osphyoplesius*** Winkler, 1915
******* *[[Osphyoplesius anophthalmus]]* Winkler, 1915
******* *[[Osphyoplesius colacurcioi]]* Magrini & Uliana, 2015
******* *[[Osphyoplesius loebli]]* Español, 1975

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Girulfus Kherubim Pareira

**Girulfus Kherubim Pareira** S.V.D. (1941–2024) var en indonesisk geistlig og katolsk biskop av Maumere.

## Liv og virke
### Prest
Girulfus Kherubim Pareira sluttet seg til Steylermisjonærene, avla løftene den 15. august 1970, og ble ordinert til prest den 22. august 1971.

### Biskop av Weetebula
Pave Johannes Paul II utnevnte Girulfus Kherubim Pareira til biskop av Weetebula den 21. desember 1985. Biskopen av Kupang, Gregorius Manteiro, ordinerte ham til biskop den 25. april året etter. Medkonsekratorer var Anton Pain Ratu, biskop av Atambua, og Eduardus Sangsun, biskop av Ruteng.

### Biskop av Maumere
Den 19. januar 2008 ble han utnevnt til biskop av Maumere, og innsatt i embedet den 25. april samme år.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 14. juli 2018.

Biskop Pareira døde i Maumere den 8. oktober 2024, i en alder av 83 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
* Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
* Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
* Biskop Johann Jakob von Mayr (1677–1749) *1719
* Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
* Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
* Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
* Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
* Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
* Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
* Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
* Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
* Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
* Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
* Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
* Biskop Arnold Frans Diepen (1860–1843) *1915
* Biskop Heinrich Leven (1883–1953) *1933
*Erkebiskop Gabriel Wilhelmus Manek, S.V.D. (1913–1989) *1951
* Biskop  Gregorius Manteiro (1924–1997) *1967
* Biskop *Girulfus Kherubim Pareira* S.V.D. (1941–2024) *1986

## Referanser
Kåre Syrstad

**Kåre Syrstad** (1939–2013) var en norsk bonde, politiker og organisasjonsmann.

## Biografi
Han vokste opp på en av Syrstad-gårdene i Meldal i Trøndelag og overtok bruket sammen med sin kone i 1963. Han gikk Skjetlein landbruksskole.

I 1970-årene gikk Syrstad inn i kommunepolitikken i Meldal. Han satt to perioder i kommunestyret og én periode i formannskapet, som representant for Senterpartiet.

Han var formann i Sør-Trøndelag bondelag fra 1979 til 1984 og formann i Norges Bondelag fra 1987 til 1991. Bøndenes organisasjoner kom til enighet med staten om to jordbruksavtaler sist i 1980-årene, men jordbruksforhandlingene i 1991 endte med brudd, etter en uravstemning blant Bondelagets medlemmer.

Syrstad hadde også sentrale verv i meierisektoren, i en tid preget av stor konsolidering. Fra 1991 til 1999 var han styreformann i Norske Melkeprodusenters Landsforbund og Tine Norske Meierier.

Kåre Syrstad ble utnevnt til æresmedlem av Norges Bondelag i 1999.

## Referanser
Gjensidige Cup 2024

**Gjensidige Cup 2024** var den syvende utgaven av Gjensidige Cup, en firenasjoners håndballturnering for menn. Turneringen ble arrangert i Jordal Amfi fra 5. til 8. januar 2024 og i Norge vist lineært på TV 2s kanaler.

## Tabell

## Kamper

--------

--------

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magasin (lager)

Et **magasin** er et lager. I moderne norsk språkbruk brukes betegnelsen fremforalt om lagre for bøker og annet materiale som ikke er umiddelbart tilgjengelige for et biblioteks eller et museums besøkende. Ordet kan imidlertid også benyttes om andre typer lagre, for eksempel brukes «kornmagasin» om store depoter for korn.

## Biblioteksmagasiner
Om en låner har behov for noe fra et magasin, kan bibliotekets ansatte hente det. I noen tilfeller har et bibliotek «åpent magasin», der dets magasin er åpent for besøkende.

## Museumsmagasiner
Museer har gjerne et stor antall gjenstander som enten er for ømtålige til å være permanent utstilt, eller som det ikke er plass til å stille ut permanent. Når museumsgjenstandene ikke er utstilt slik at besøkende kan betrakte dem, må de oppbevares utenfor publikumsområdene. Når museer har avsatt særskilte lagringsplasser for slike gjenstander, omtales disse lagrene som magasiner. Moderne museumsmagasiner forventes å ha særskilte egenskaper, som muligheten til å holde jevn temperatur gjennom hele året, og muligheten til å kontrollere luftfuktigheten der gjenstandene oppbevares.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sofia Cantore

**Sofia Cantore** (født 1999) er en italiensk fotballspiller som spiller for Juventus og det italienske landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Laia Codina

**Laia Codina Panedas** (født 2000) er en spansk fotballspiller som spiller for Arsenal og det spanske landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skip o’hoi

***Skip o'hoi*** (originaltittel: *The Navigator*) er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Buster Keaton og Donald Crisp.

## Skuespillere
* Buster Keaton som Rollo Treadway
* Frederick Vroom som John O'Brien
* Kathryn McGuire som Betsy O'Brien

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paromarteon

***Paromarteon*** er en slekt av kardinalbiller. Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær.

## Utseende
Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blanke, mørkbrune kardinalbiller. Kroppen er kledt med korte, oppstående, brune hår. Antennene er perlekjedeformede og nær halve kroppslengden. Hodet er rundet med middelsstore, utstående fasettøyne. Pronotum er ovalt, dekkvingene litt rundede.

## Levevis
Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær. Larveutviklingen kan ta 2-3 år. Noen arter legger egg på brannskadet virke, disse har infrarød-følsomme føleorganer og kan merke en skogbrann fra lang avstand. De flyr da dit for å legge egg på de nybrente stammene. De voksne billene spiser forskjellige salgs sukkerholdige væsker, for eksempel honningdugg produsert av bladlus og utflytende sevje. De kan også finnes på blomster der de drikker nektar. I alle fall noen arter produserer giftstoffet cantharidin, som antas å spille en rolle i tiltrekning mellom kjønnene. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[kardinalbiller]]**, Pyrochroidae Latreille, 1807
****** Underfamilien Pilipalpinae Abdullah, 1964
******* Slekten ***Paromarteon*** Blackburn, 1897
******** *[[Paromarteon apicale]]* Lea, 1921
******** *[[Paromarteon constans]]* Lea, 1917
******** *[[Paromarteon fasciatum]]* Lea, 1921
******** *[[Paromarteon mutabile]]* Blackburn, 1897
******** *[[Paromarteon parvum]]* Lea, 1921

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Paromarteon* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/7c440ce9-e9f8-416a-9d3c-1aa55b1d90b4
*
EM i friidrett 1982 – Maraton menn

Øvelsen **maraton menn** ved EM i friidrett 1982 i Athen, Hellas ble avholdt 12. september 1982.

## Medaljevinnere

## Finale
Resultatene var som følger: 

## Referanser
Eleusima

***Eleusima*** er en slekt av nebbiller. 

## Utseende
Små (2,9-4,3 millimeter), avlange, flate nebbiller med forkortede dekkvinger, ligner dermed på biller i familien Staphylinidae. Hodet er stort og rundet med ganske små fasettøyne.

## Levevis
Nebbillene kan finnes under steiner, blant rusk og rask på bakken, eller på blomster, men de fleste artene er knyttet til død ved. De lever i morken ved eller under barken på døde trær. Både larvene og de voksne billene er rovdyr. De lever særlig av barkbiller. De er derfor å regne som nyttedyr i skogbruket, selv om de sjelden er så tallrike at de utgjør noen stor trussel mot barkbillebestandene.

## Utbredelse
Artene er utbredt i det østlige og sørlige USA, Karibia, Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling
Slekten ble opprinnelig plassert i familien kortvinger (Staphylinidae, underfamilien Osoriinae). De fleste artene ble inntil nylig plassert i slekten *[[Inopeplus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga 
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien nebbiller, Salpingidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Inopeplinae]]** Grouvelle, 1908
******* Slekten ***Eleusima*** Irmler, 2017
******** *[[Eleusima aeneomicans]]* (Waterhouse, 1879)
******** *[[Eleusima assistans]]* (Blackwelder, 1943)
******** *[[Eleusima centralis]]* (Sharp, 1899)
******** *[[Eleusima concolor]]* (Sharp, 1899)
******** *[[Eleusima flavidorsis]]* (Reitter, 1879)
******** *[[Eleusima immunda]]* (Reitter, 1879)
******** *[[Eleusima insularis]]* (Grouvelle, 1898)
******** *[[Eleusima jugularis]]* (Sharp, 1899)
******** *[[Eleusima mutchleri]]* (Blackwelder, 1943)
******** *[[Eleusima nigritula]]* (Grouvelle, 1896)
******** *[[Eleusima picea]]* (Grouvelle, 1891)
******** *[[Eleusima platysoma]]* Irmler, 2017
******** *[[Eleusima praeusta]]* (Chevrolat, 1858)
******** *[[Eleusima reclusa]]* (LeConte, 1880)
******** *[[Eleusima striatula]]* (Blackwelder, 1943)
******** *[[Eleusima wolcotti]]* (Blackwelder, 1943)
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Poophylax

***Poophylax*** er en slekt av nebbiller som har den fremre delen av hodet trukket ut til en mer eller mindre lang snute. De kan minne sterkt om enkelte snutebiller, men kan skilles fra disse på at snuten er flat, ikke rund i tverrsnitt (som et andenebb), og at for-og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. I motsetning til hos snutebillene er ingen av fotleddene tolappede. Nebbillene er skogsinsekter, de fleste av artene lever i morken ved eller under bark, der de er rovdyr som blant annet jakter på barkbiller. 

## Utseende
Små (3-4 millimeter), avlange, mørke nebbiller med lite eller ingenting metallglans. Hodet er knapt forlenget foran, fasettøyne små og utstående. Antennene er perlekjede-formede, omtrent så lange som hode + pronotum. Hode og pronotum er grovt og tett punktert. Pronotum er nærmest hjerteformet, dekkvingene litt rundede, tydelige punktrader.

## Levevis
Nebbillene kan finnes under steiner, blant rusk og rask på bakken, eller på blomster. 

## Utbredelse
Artene er endemiske for Falklandsøyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga 
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien nebbiller, Salpingidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Salpinginae]]** Leach, 1815
******* Slekten ***Poophylax*** Champion, 1916
******** *[[Poophylax falklandica]]* Champion, 1916
******** *[[Poophylax villosa]]* Anderson & Fuller, 2005

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Conomorphus

***Conomorphus*** er en slekt av biller knyttet til død ved.

## Utseende
Små, avlange, brunlige biller. Antennene er trådformede og nokså korte, hodet har store fasettøyne. Pronotum er rektangulært, lengre enn bredt. Dekkvingene er nesten jevnbrede uten tydelige punktrader.

## Levevis
De fleste av artene er trolig knyttet til død ved, men biologien deres er ikke godt kjent. Noen arter synes å være særlig knyttet til palmer.  De voksne billene kan av og til finnes på blomster, særlig tistler.

## Utbredelse
Artene er utbredt i den neotropiske økosonen (Mellom- og nordlige Sør-Amerika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Mycterider]]**, Mycteridae Blanchard, 1845
****** Underfamilien **[[Eurypinae]]** Thomson, 1860
******* Slekten ***Conomorphus*** Champion, 1889
******** *[[Conomorphus annulipes]]* Pic, 1920
******** *[[Conomorphus apicalis]]* Pic, 1906
******** *[[Conomorphus bimaculatus]]* Pic, 1920
******** *[[Conomorphus brevicornis]]* Champion, 1889
******** *[[Conomorphus convexus]]* Champion, 1916
******** *[[Conomorphus dentiventris]]* Champion, 1916
******** *[[Conomorphus flavicornis]]* Champion, 1889
******** *[[Conomorphus gracilicornis]]* Champion, 1889
******** *[[Conomorphus paranensis]]* Champion, 1916
******** *[[Conomorphus pilosus]]* Champion, 1889
******** *[[Conomorphus rufescens]]* Pic, 1911
## Eksterne lenker
*
Mastoremus

***Mastoremus*** er en slekt av sandbiller. De lever på bakken der de løper omkring, og er sannsynligvis altetende.

## Utseende
Middelsstore, avlange, halvblanke, brune sandbiller. Antennene er trådformede og tynne. Fasettøynene er store og dekker det meste av hodet.

## Levevis
Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.

## Utbredelse
Slketen er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[sandbiller]]**, Anthicidae Lacordaire, 1825
****** Underfamilien **[[Eurygeniinae]]** LeConte, 1862
******* Stammen Eurygeniini
******** Slekten ***Mastoremus*** Casey, 1895
********* *[[Mastoremus diversicornis]]* Abdullah, 1964
********* *[[Mastoremus idahoensis]]* Abdullah, 1964
********* *[[Mastoremus longicornis]]* Casey, 1895

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Telnov, D. *Gallery of beetles of the family Anthicidae* (Billedgalleri). http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/eng/anthigal.htm
Posten Cup 2024

**Posten Cup 2024** var den 23. utgaven av Norges Håndballforbunds firenasjonersturnering for kvinner, og den andre med navnet Posten Cup.

Turneringen ble arrangert i Jotron Arena i Larvik fra 24. til 27. oktober 2024, som oppkjøring til Håndball-EM 2024 i Sveits, Ungarn og Østerrike.

I tillegg til de faste lagene i Golden League; Danmark, Nederland og Norge, var Tyskland invitert som motstandere – kampene ble sendt på TV 2s kanaler.

## Tabell

Kilde: Handball.no

## Kamper

--------

--------

## Spillertropper

### Danmark



### Nederland



### Norge



### Tyskland



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nils Valla

**Nils Agnar Valla** (født 1936) er en norsk bonde, politiker og organisasjonsmann.

## Biografi
Han vokste opp som odelsgutt på en av Valla-gårdene på Bjerka i Hemnes. Tidligere LO-leder Gerd-Liv Valla er hans lillesøster.

I 1950- og 1960-årene var han friidrettsutøver, ble nordnorsk mester i femkamp og tikamp, og konkurrerte også internasjonalt. Han representerte Mo Idrettslag.

Han gikk skogteknikerkurs på Statens skogskole i Steinkjer og arbeidet som skogreisningsleder og senere skogassistent i flere kommuner på Helgeland. I 1965 overtok han gården på Bjerka.

Valla var medlem av Hemnes kommunestyre fra 1971 til 1979, som representant for Senterpartiet. Den siste perioden satt han også i formannskapet og fylkeslandbruksstyret.

Valla var formann i Nordland bondelag fra 1976 til 1978 og formann i Norges Bondelag fra 1980 til 1987. Han ble så direktør for landbruksdivisjonen i Gjensidige i Oslo.

I 1995 ble han valgt til ordfører i Hemnes. Han stilte ikke til gjenvalg i 1999.

## Referanser
Argyrabdera

***Argyrabdera*** er en slekt av blomsterbiller som er vanlige å finne på blomster. Disse billene ligner på broddbiller (Mordellidae) eller på visse vedborere (Melandryidae). Larvene lever i død ved.

## Utseende
En liten, avlang, rødbrun blomsterbille.

## Levevis
Larvene lever i morken, død ved eller under barken på døde trær. De voksne billene finner man ofte på blomster, for eksempel ulike skjermplanter og mjødurt, der de spiser pollen. Disse små, slanke billene er livlige og kjappe. I Norge er særlig arten *Anaspis rufilabris* meget vanlig på blomsterenger i nærheten av skog.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Transkaspia.
## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[blomsterbiller]]**, Scraptiidae Mulsant, 1856
****** Underfamilien Blomsterbiller, Anaspidinae Mulsant, 1856 (=Anaspidae) 
******* Stammen Anaspidini Mulsant, 1856 
******** Slekten ***Argyrabdera*** J. Sahlberg, 1913 
********* *[[Argyrabdera deserti]]* J. Sahlberg, 1913

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Neottiophilum praeustum

***Neottiophilum praeustum*** er en europeisk flueart. Den er gulrød med mørke flekker på vingene.

Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa. Den er funnet i følgende land: Norge, Sverige, Danmark, Finland, Storbritannia, Frankrike, Tyskland, Sveits, Østerrike, Polen, Tsjekkia, Slovakia, Ungarn, Ukraina og nordvestlige Russland.

Larvene lever i fuglereir der de suger blod fra fugleungene. De er funnet i reirene til minst 23 fuglearter, deriblant gråtrost.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Han Kang

**Han Kang** (koreansk 한강; født 1970) er en sørkoreansk forfatter. Hun debuterte som poet i 1993 og utgav sin første roman i 1995. Han har vært en av de mest kjente forfatterne innen koreansk litteratur siden hun vant Yi Sang litteraturpris for novellen *Mongolsk flekk* i 2005. Hun høstet internasjonal anerkjennelse da hennes roman fra 2007, *Vegetarianeren*, ble oversatt til engelsk i 2015, og mottok den internasjonale Bookerprisen året etter. *Vegetarianeren* ble filmatisert av Woo-Seong Lim i 2009.

Hun ble i 2024 tildelt Nobelprisen i litteratur «for hennes intensive poetiske prosa, som konfronterar historiens traumer og blottlegger menneskets sårbarhet».

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han Kang er datter av den sørkoreanske forfatteren Han Seung-won, og lillesøster av forfatteren Han Dong-rim. Hennes lillebror, Han Kang-in, er forfatter og tegneserieskaper.

Familien flyttet fra Gwangju til bydelen Suyu-ri i Seoul da hun var elleve år gammel. Faren hennes slet med å få endene til å møtes med forfatterkarrieren, noe som påvirket familien negativt. Senere beskrev Han sin barndom som «for meget for et lite barn»; skjønt å være omgitt av bøker ga henne trøst.

### Utdannelse og yrkesliv
Han Kang tok i 1993 en bachelor i koreansk språk og litteratur fra Yonsei-universitetet, og University of Iowa i 1998. 

I studieårene ble Han Kang besatt av en verselinje i et dikt av den koreanske modernistiske poeten Yi Sang: «Jeg tror at mennesker burde være planter.» Hun forsto Yis setning som et uttrykk for en defensiv holdning mot volden i Koreas kolonihistorie under den japanske okkupasjonstiden, og tok det som en inspirasjon da hun senere skrev *Vegetarianeren*, det verket som skulle gjøre henne kjent i vide kretser. 

Hun har jobbet i forlagsbransjen og undervist skrivekunst ved Seouls kunstinstitutt.

### Forfatterskap
*Vegetarianeren* fra 2007 (på norsk i 2019) handler om Yeong-Hye, en ung kvinne som velger å bli vegetarianer etter en vond drøm. Familien misliker dette og faren gjør et mislykket forsøk på å tvangsfôre henne. Historien om Yeong-Hye fortelles først fra hennes mann, deretter hennes svogers og til slutt hennes søsters perspektiv. For *Vegetarianeren* ble Han Kang tildelt Man Booker International Prize i 2016.

Boka *Hvit* er en stille og meditativ om en skrivende kvinne på reise etter en personlig krise. Den inneholder korte tekster om ting som er hvite; sukkerbiter, riskaker, snø og så videre. 

*Levende og døde* handler om massakren under studentopprøret i Sør-Korea våren 1980.

## Bøker oversatt til norsk
Årstallet angir utgivelsesåret for den norske oversettelsen.
* 2017: *Levende og døde* (roman), Pax forlag. ISBN 978-82-530-3922-0 – oversatt av Vivian Evelina Øverås
* 2018: *Vegetarianeren* (roman), Pax forlag. ISBN 978-82-530-3986-2 – oversatt av Vivian Evelina Øverås
* 2019: *Hvit* (biografisk roman), Pax forlag. ISBN 978-82-530-4085-1 – oversatt av Jarne Byhre
* 2022: *Dette er ikke farvel* (roman), Pax forlag ISBN 978-82-530-4414-9 – oversatt av Jarne Byhre

* 2023: *Leksjoner i gresk* (roman), Pax forlag. ISBN 978-82-530-4366-1 – oversatt av Jarne Byhre

## Fotnoter

## Referanser
Oremål

**Oremål** er en variasjon som tales i Dalarna i Sverige. Målet er nært beslektet med syv andre variasjon som tales i området nord for innsjøen Siljan. Sammen med älvdalsmålet, venjansmålet, sollerömålet, våmhusmålet, moramålet og orsamålet, tilhører oremålet de egentlige dalemålene, og de omtales gjerne som *ovansiljanmål.*

Blant ovansiljanmålene har oremålet færrest brukere. Ore ligger nordøst for Mora og Orsa. Selv om målet i Ore har flere felles trekk med målet i Orsa, tyder mye på at det er nærmest beslektet med moramålet. 

## Grammatikk
Til forskjell fra flere av de andre ovansiljanmålene, hvor der er flere trekk som gjør at setningsoppbyggingen skiller seg fra standardsvensk, tyder mye på at disse trekkene er fraværende i oremålet. I uttalen, morfologien og vokabularet finner man derimot flere områder hvor oremålet avviker fra standardsvenskens normer. 

### Morfologi
#### Verb
Oremålet har en egen valgfri bøyningsform av verb i første person plural, både i presens og preteritum, men dette regnes av dagens brukere av målet for å være en arkaisk form.
Slik bøyes verbet *åtra* - "endre":

#### Kasus
Oremålet har tre kasus: nominativ, akkusativ og dativ. Selv om bruken av kasus vakler, særlig hos yngre brukere, er flere av kasusformene for substantiver fortsatt i bruk. Samtidig som akkusativformer og dativformer brukes, er en generell tendens både i oremålet og de andre varietetene i området at dativformer erstattes med akkusativformer.  

Ifølge Ringmar & Olander (2020), skjer det iblant at adjektiver som står til substantiv i ubestemt singular i subjektsposisjon får akkusativbøyning:

”jänn stur pöjkä” blir til ”jänn sturan pöjkä” og ”jäno stur kulla” av ”jäna stura kulla”

## Referanser
Chenotrechus

***Chenotrechus***  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
En liten, spinkel og langbeint, blind løpebiller|løpebille. Pronotum er kort og hvelvet.

## Levevis
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i kalksteinshulesystemer i det sørlige Kina (Guizhou). 

## Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World. 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[skyggeløpere]]** Trechinae Bonelli, 1810
****** stammen **[[Trechini]]** Bonelli, 1810 
******* delgruppe *[[Trechina]]* Bonelli, 1810
******** Slekten ***Chenotrechus*** Tian, Huang & Jia, 2023 
********* *[[Chenotrechus parvulus]]* Tian, Huang & Jia, 2023
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Plesiobasis

***Plesiobasis*** er en slekt av soppsnutebiller som lever av sopp som vokser på død ved. 

## Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange og sylindriske, mørke, mer eller mindre tett skjellkledte soppsnutebiller. Snuten er kort og bredt, antennene rundt halve kroppslengden, ikke knebøyde. Fasettøynene er ganske store.

## Levevis
Både larvene og de voksne billene ernærer seg for det meste av sopp, særlig sopp som vokser på død ved. De kan finnes både i svært hard og ganske morken ved, også under barken på døde trær, gjerne på kvister og smågreiner. Noen få arter lever på levende planter. Noen få arter er rovdyr, og noen lever på lav og frø. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[soppsnutebiller]], [[Anthribidae]]** Billberg, 1820
****** Underfamilien soppsnutebiller, Anthribinae Billberg, 1820 – ca. 2650 arter
******* Stammen **[[Basitropidini]]** Lacordaire, 1865
******** Slekten ***Plesiobasis*** Jordan, 1939 
********* *[[Plesiobasis brunneovarius]]* Frieser, 1992
********* *[[Plesiobasis centralis]]* Wolfrum, 1959
********* *[[Plesiobasis charax]]* Jordan, 1939
********* *[[Plesiobasis dorsalis]]* Kuschel, 1998
********* *[[Plesiobasis externa]]* Wolfrum, 1959
********* *[[Plesiobasis grallina]]* Jordan, 1939
********* *[[Plesiobasis monera]]* Jordan, 1939
********* *[[Plesiobasis multiguttata]]* Frieser, 1992
********* *[[Plesiobasis phelos]]* Jordan, 1939

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Tsukuyomi

**Tsukuyomi-no-Mikoto**, også kalt **Tsukuyomi** eller **Tsukiyomi**, er en månegud i japansk mytologi og shintōismen. Hen er søsken til solgudinnen Amaterasu.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leodan Torrealba

**Leodan Manuel Torrealba Ramos** (født 1996) er en  friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg og lengdehopp.

## Internasjonale konkurranser (ufullstendig)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krigen i Sudan (fra 2023)

**Konflikten i Sudan 2023** er en pågående væpnet konflikt mellom rivaliserende fraksjoner i Sudans regjering som brøt ut den 15. april 2023 over hele landet. Konflikten er hovedsakelig i hovedstaden Khartoum og i Darfurregionen.

Den 15. april 2023 brøt det ut kamper mellom Rapid Support Forces (RSF) og regjeringshæren i flere byer i landet. RSF er en paramilitær styrke, basert på militsgruppen Janjaweed, som inntil da hadde operert i forståelse med regjeringshæren.

Konflikten utviklet seg til borgerkrig, per juli 2024 var ni millioner mennesker drevet på flukt.

## Referanser