Lisboa-strategien

**Lisboa-strategien**, også kjent som **Lisboa-agendaen** eller **Lisboa-prosessen**, var en handlings- og utviklingsplan utviklet i år 2000, for økonomien i Den europeiske union (EU) mellom årene 2000 og 2010. Den portugisiske økonomen, Maria João Rodrigues, spilte en avgjørende rolle i formuleringen av strategien. 

Målet med strategien var å gjøre EU til "den mest konkurransedyktige og dynamiske kunnskapsbaserte økonomien i verden i stand til bærekraftig økonomisk vekst med flere og bedre arbeidsplasser og større sosial samhørighet.", innen 2010. Strategien ble fastsatt av Det europeiske råd i Lisboa i mars 2000. Innen 2010 ble de fleste av målene ikke nådd. Den har blitt etterfulgt av Europa 2020-strategien.

## Bakgrunn og mål
Lisboa-strategien hadde som mål å håndtere lav produktivitet og stagnasjon av økonomisk vekst i EU, gjennom utformingen av ulike politiske initiativer som skal tas av alle EUs medlemsland. De bredere målene i Lisboa-strategien skulle nås innen 2010. 

Strategien ble vedtatt for en tiårsperiode i 2000 i Lisboa, Portugal av Det europeiske råd. Den hadde stort sett som mål å "gjøre Europa innen 2010 til den mest konkurransedyktige og mest dynamiske kunnskapsbaserte økonomien i verden".

### Strategi
Hovedfeltene var økonomisk, sosial og miljømessig fornyelse og bærekraft. Lisboa-strategien var sterkt basert på de økonomiske konseptene:

* Innovasjon som motor for økonomisk endring (basert på teoriene til Joseph Schumpeter).
* Læringsøkonomi eller kunnskapsøkonomi.
* Sosial og miljømessig fornyelse.

I henhold til strategien vil en sterkere økonomi skape sysselsetting i EU, sammen med inkluderende sosial- og miljøpolitikk, som i seg selv vil drive økonomisk vekst ytterligere.

En forskergruppe i EU fant i 2005 at nåværende fremgang ble bedømt som "ikke overbevisende", så en reformprosess ble introdusert der alle målene skulle gjennomgås hvert tredje år, ed assistanse på sviktende elementer.

Oversettelse av **Lisboa-strategien** til konkrete tiltak førte til utvidelsen av rammeprogrammene for forskning og teknologisk utvikling (FPs) til FP7 og Joint Technology Initiatives (JTI).

## Nøkkelpersoner og konsepter
Moderne nøkkelpersoner, eller nøkkeltenkere, hvis verk Lisboa-strategien var basert på og/eller som var involvert i opprettelsen, inkluderer Maria João Rodrigues, Christopher Freeman, Bengt-Åke Lundvall, Luc Soete, Daniele Archibugi Carlota Perez, Manuel Castells, Giovanni Dosi og Richard Nelson.

Nøkkelkonseptene i Lisboa-strategien inkluderer kunnskapsøkonomi, innovasjon, teknoøkonomiske paradigmer, teknologistyring og "den åpne koordineringsmetoden" (OMC).

## Midtveievaluering
Mellom april og november 2004 ledet Wim Kok en gjennomgang av programmet og presenterte en rapport om Lisboa-strategien som konkluderte med at selv om det ble gjort noen fremskritt, ble de fleste av målene ikke nådd."Den europeiske union og dens medlemsstater har tydeligvis selv bidratt til å senke fremskritt ved å unnlate å handle på mye av Lisboa-strategien med tilstrekkelig hast. Denne skuffende leveransen skyldes en overbelastet agenda, dårlig koordinering og motstridende prioriteringer. Likevel har et nøkkelspørsmål vært mangelen på målbevisst politisk handling."

— EU-kommisjonen brukte denne rapporten som grunnlag for sitt forslag i februar 2005 om å refokusere Lisboa-agendaen på tiltak som fremmer vekst og arbeidsplasser på en måte som er i samsvar med målet om bærekraftig utvikling. Kommisjonens kommunikasjon uttalte at "å gjøre vekst og arbeidsplasser til det umiddelbare målet går hånd i hånd med å fremme sosiale eller miljømessige mål".

I sin resolusjon om midtveisevalueringen av Lisboa-strategien i mars 2005 uttrykte Europaparlamentet sin tro på at "bærekraftig vekst og sysselsetting er Europas mest presserende mål og underbygger sosial og miljømessig fremgang." og "at godt utformet sosial- og miljøpolitikk er seg selv nøkkelelementer i å styrke Europas økonomiske resultater".

Disse erklæringene ble klassifisert som urealistiske av noen, og det ble spådd at initiativet om "relansering" ville feile hvis ikke den eksisterende tilnærmingen ble endret. 

## Avsluttende bemerkninger
I 2009 innrømmet Sveriges statsminister Fredrik Reinfeldt:"Selv om det er gjort fremskritt, må det sies at Lisboa-strategien, med bare ett år igjen før den skal evalueres, har vært en fiasko."

— Den påståtte fiaskoen til Lisboa-strategien ble mye kommentert i nyhetene og av medlemslandenes ledere.

Spanias statsminister José Luis Rodríguez Zapatero påpekte at den ikke-bindende karakteren til Lisboa-strategien bidro til fiaskoen, og at denne lærdommen måtte tas i betraktning i den nye Europa 2020-strategien.

Offisiell vurdering av Lisboa-strategien fant sted i mars 2010 på et europeisk toppmøte, hvor den nye Europa 2020-strategien også ble lansert.

## Se også

* Aho-rapporten
* Community patent
* European Institute of Technology (EIT)
* Innovative Medicines Initiative (IMI)
* Knowledge triangle
* Sapir Report
* Lisbon Council
* Science and technology in Europe

### Lobbyister

* Euroscience
* Transatlantic Business Dialogue, which took part in the report for a new restart of the agenda
* Union of Industrial and Employers' Confederations of Europe (UNICE)
* European Trade Union Confederation (ETUC)

## Referanser


## Litteratur
* Daniele Archibugi and B-A. Lundvall (eds.) (2000), *The Globalising Learning Economy*, Oxford University Press.
* Maria João Rodrigues (2003), *European Policies for a Knowledge Economy*, Edward Elgar.
* Edward Lorenz and B-A. Lundvall (eds.) (2006),*How Europe's Economies Learn*, Oxford University Press, 2006.
* Maria João Rodrigues (2009), *Europe, Globalization and the Lisbon Agenda* in collaboration with I. Begg, J. Berghman, R. Boyer, B. Coriat, W. Drechsler, J. Goetschy, B.Å. Lundvall, P.C. Padoan, L. Soete, M. Telò and A. Török, Edward Elgar.
* Arno Tausch (2010), *Titanic 2010?: The European Union and Its Failed Lisbon Strategy (European Political, Economic and Security Issues Series)* Hauppauge, New York: Nova Science Publishers
* Aristovnik, Aleksander & Andrej, Pungartnik, 2009. "*Analysis of reaching the Lisbon Strategy targets at the national level: the EU-27 and Slovenia*", MPRA Paper 18090, University Library of Munich, Germany.
* Copeland, Paul & Papadimitriou, Dimitris (eds.) (2012) The EU's Lisbon Strategy: evaluating success, understanding failure. Basingstoke: Palgrave Macmillan.