Anton Srholec

**Anton Srholec** (1929–2016) var en slovakisk katolsk prest, salesianer og forfatter. Hindringer ble lagt i veien for hans virke i den kommunistiske era; han satt lenge i fengsel og satt til å arbeide i urangruver. Fra tiden etter fløyelsrevolusjonen (1989) ble han mest kjent for sitt veldedighetsarbeid som leder av *Resota-senteret* for hjemløse i Bratislava. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Anton Srholec var ett av syv barn til en bondefamilie. Hsn gikk til skoler i Skalica, Trnava og Šaštín.

### Salesianer
I 1946 gikk han inn i salesianerordenen med det formål å utdanne fattig ungdom. Fordi det kommunistiske regimet i 1950 oppløste alle katolskee ordensssamfunn, kunne han fullføre sin utdanning i 1951 i Bratislava kun som lekmann. Siden det ikke var mulig for ham å studere teologi på den tiden, forsøkte han den 9. april 1951 (som mange andre unge mennesker ledet av salesianerpresten Titus Zeman) å krysse grensene ulovlig, slik at han kunne oppfylle sitt mål i utlandet. Flukten var ikke vellykket på grunn av at oversvømmelse av elven Morava skapte for store problemer, og gruppen ble fanget den 13. april. Han ble så internert i Leopoldovfengselet. 

Som 22-åring ble han dømt til 12 års fengsel sammen med gruppen på rundt 20 tilsvarende siktede studenter i teologi og prester for forsøk på uautorisert kryssing av landegrensene. Han sonet ti av årene, for det meste ved urangruvene ved Jáchymov. Uranet ble eksportert til Sovjetunionen. Han skildret senere sitt liv i denne arbeidsleiren i sin bok «Svetlo z hlbín Jáchymovských lágrov». Boken ble senere oversatt og utgitt på slovensk, tysk og engelsk (med tittelen *Light From the Depths of Jachymov Concentration Camps*). 

Han ble løslatt den 9. mai 1960 og fikk arbeid som arbeider på byggeplasser, ved fabrikken for prefabrikkerte deler og senere ved ovnene i Ostrava stålverk. Samtidig studerte han i hemmelighet teologi og klarte å bestå statseksamenen fra engelsk og tysk. To ganger prøvde han å melde seg på for å studere ved presteseminaret i Bratislava, uten hell. Det var myndighetene som styrte opptakene. Som salesianer avla han sine evige løfter i hemmelighet den 9. august 1964.

### Prest under kommunismen
I 1969, under Pragervåren, fikk han tillatelse til å reise til Italia for tre måneder. Han forlenget oppholdet med ett år og fullførte sine teologiske studier ved Det pavelige salesianske universitet i Torino.

Han ble ordinert til prest av pave Paul VI i Roma den 17. mai 1970.

Som nyordinert prest vendte Anton Srholec hjem da han ønsket å være til nytte i eget land. Han fant arbeid som sakristan ved Jomfru Marias himmelopptagelseskirke - Blumental i Bratislava hvor en prest hjalp ham med å sørge for en statlig tillatelse til å utføre en prestetjeneste. Han dedikerte sin virksomhet hovedsakelig til ungdommen.

Statens sikkerhetspoliti fulgte konstant med på hans arbeid med ungdommen, likte det dårlig, of og som et resultat ble han i 1974 fjernet fra  Bratislava til sognet Pernek. Der ble stadig oppbesøkt av mange mennesker og også hemmelige salesianere. Etter tre år ble han overført til Veľké Zálužie og til slutt til Záhorská Ves i 1982. Under Velehrad-festen i 7. juli 1985 organiserte han et ungdomsprogram, og det var dette som gjorde at myndighetene fratok ham den statlige tillatelse til menighetsarbeide. 

Fire år før pensjonistalder arbeidet han som depotmedarbeider, først på Ružinovsykehuset i Bratislava, senere i Doprastav. Han fortsatte med pastoralt arbeid. 
### Etter kommunismen
Etter fløyelsrevolusjonen i 1989 kunne han virke helt frikk. Da begynte han å ta vare på mennesker i randen av samfunnet. 

Som pensjonist ble han styremedlem av *Konto nádeje* og av den slovakiske konføderasjon av politiske fanger, som han var leder for en tid. I 1995 grunnla han et krisesenter for hjemløse, kalt *Resoty*, i Bratislava, og ble dets leder.

Pater Anton Srholec døde av lungekreft den 7. januar 2016 i Bratislava. Han var da 86 år gammel.

## Referanser