Johannes Zwijsen

**Johannes Zwijsen** (født 28. august 1794 i Kerkdriel i De forente Nederlandene, død 16. oktober 1877 i 's-Hertogenbosch i Nederland) var den første katolske erkebiskop av Utrecht etter reetableringen av den katolske kirke i Nederland.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Joannes var den eldste sønnen fra det andre ekteskap til Petrus Zwijsen, som kom fra Geetbets i Flamsk Brabant. Petrus giftet seg med Cornelia van Heeswijk i Kerkdriel i 1783 og arbeidet etterpå der som møller. Etter konens død giftet Petrus seg med Wilhelmina van Herpen i 1794. 
### Titulærbiskop, apostolisk vikar
Johannes Zwijsen ble ordinert til prest 19. januar 1817 i Mechelen. 

Den 24. januar 1842 ble Zwijsen utnevnt til titulærbiskop av *Gerrha*, og til apostolisk vikar for de små apostoliske vikariatene Grave-Nijmegen og Ravenstein-Megen, og koadjutor for den apostoliske vikar i 's-Hertogenbosch. Den 17. april 1842 ble han ordinert til biskop i kirken St. Dionysius i Tilburg av hjelpebiskopen Cornelius Ludovicus de Wijkerslooth. 

Fra 1847 til 1848 var han pro-apostolisk vikar for den nederlandske misjon (*[[Hollandse Zending]]*) og *[[chargé d'affaires]]* for Den hellige stols diplomatiske representasjon i Haag. 

I 1851 døde titulærbiskop Henricus den Dubbelden, apostolisk vikar ved det apostoliske vikariat 's-Hertogenbosch. På grunn av sin stilling som koadjutor var Zwijsen hans etterfølger. De apostoliske vikariatene Grave-Nijmegen og Ravenstein-Megen ble oppløst i denne sammenheng og innlemmet i det apostoliske vikariat 's-Hertogenbosch.

Zwijsen var venn med kong Willem II, som da han var som kronprins var øverstkommanderende for Tilburg garnison fra 1830 til 1839. I løpet av denne periode hadde Zwijsen vært katolsk sogneprest i Tilburg. Dette vennskapet bidro til å forbedre forholdet mellom den (tradisjonelt protestantiske) kongefamilien og det katolske presteskap i Nederland. I 1844 grunnla han *[[Fraters van Tilburg]]*.

### Erkebiskop
Da pave Pius IX i 1853 omorganiserte den katolske kirke i Nederland, ble Utrecht ble igjen erkebispedømme. Biskop Zwijsen ble utnevnt til dets erkebiskop. Han ble også utnevnt til biskop av bispedømmet 's-Hertogenbosch, hvor han tidligere hadde tjent som apostolisk vikar siden 1851. Zwijsen arbeidet iherdig for å gjenoppbygge erkebispedømmet i Utrecht og var i stand til å gjenåpne presteseminaret der i 1857. Katedralkapitlet ble etablert i 1858 og den første provinssynode ble holdt i 1864. 

I 1868 trakk Zwijsen seg som erkebiskop av Utrecht, men forble biskop av bispedømmet 's-Hertogenbosch inntil sin død i 1877.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
* Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
* Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
* Biskop Johann Jakob von Mayr (1677–1749) *1719
* Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
* Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
* Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
* Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
* Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
* Erkebiskop *Johannes Zwijsen* (1794–1877) *1842

## Referanser