Pappadepresjon

**[[Fødselsdepresjon]] hos menn** eller **pappadepresjon** er depresjon som kan oppstå på grunn av farsrollen. Det er en psykisk lidelse som kan oppstå hos fedre, inkludert fosterfedre, stefedre eller andre mannlige omsorgspersoner som har en slik rolle for barnet. Symptomene ligner på fødselsdepresjon hos kvinner, og inkluderer angst, søvnløshet, irritabilitet, konsistente nervesammenbrudd og gråteepisoder, og lite energi. Dette kan ha en negativ effekt på familieforhold og barns oppdragelse. Foreldre med foreldredepresjon opplever ofte økt stress og angst under tidlig graviditet, fødsel og etter fødsel. Foreldredepresjon kan utvikle seg tidlig, men blir noen ganger diagnostisert mye senere, fra barnet er småbarn (1 til 3 år) til ung voksen alder.

Årsakene til pappadepresjon er ikke godt forstått. Tidligere opplevelser med psykiske lidelser og familiehistorikk kan imidlertid bidra til utvikling av pappadepresjon. Andre faktorer inkluderer stressoverbelastning, søvnmangel, og ulykkelig forhold til ens partner eller barn. Litt symptomer på nedstemthet og mangel på søvn er vanlig blant nybakte foreldre, men en depresjonsdiagnose kan være passende når symptomene er alvorlige og vedvarende.

Det meste av helselitteratur, studier og forskning fokuserer på fødselsdepresjon hos kvinner. På den andre siden fins det mindre informasjon om menn og psykiske lidelser. Det moderne samfunnet og kulturen har blitt mer åpent, men det er likevel fortsatt en del stigma rundt menn og psykiske lidelser på grunn av tradisjonelle kjønnsroller.

## Tegn og symptomer sammenlignet med kvinner

Når man sammenligner grade av angst hos førstegangsforeldre har kvinner tendens til å ha høyere nivå av angst. For kvinner gjelder dette i de tre første trimesterne og umiddelbart etter fødselen. Sammenlignet med kvinner opplever menn høyere nivå av angst i løpet av de første 3 månedene etter fødselen, og utvikler pappadepresjon senere etter hvert som barna blir eldre. Selv om depresjon kan påvirke individer forskjellig er det noen kjønnsforskjeller mellom foreldre. Kvinner har en tendens til å ha lignende depressive symptomer over alle tre trimesterne, men hos menn er det betydelige endringer mellom 1. og 2. trimester, men ikke mellom 2. trimester til 3 måneder etter fødselen. Kvinner har også større sannsynlighet for å oppleve symptomer på spiseforstyrrelser, irritabilitet, gråteepisoder, ekstrem tristhet, bipolar lidelse og lite energi. Menn har større sannsynlighet for å oppleve rusmisbruk, høyere frekvens av irritabilitet, sinneutbrudd, uvennlighet og bli voldelig. Menn kan også være mer tilbøyelige for risikoatferd som fyllekjøring eller utroskap. Til tross for at vanlige symptomer på depresjon kan være tap av matlyst og søvnløshet har kvinner større sannsynlighet for å vise atypisk atferd som oversoving og overspising. Fedre lykkes også oftere med selvmordsforsøk enn mødre.

## Årsaker
Hovedsakelig er årsakene depresjon hos mor og far like. Vanlige årsaker er begrenset emosjonell og sosial støtte, økonomiske vanskeligheter, utilfredsstillende forhold til partneren, vanskeligheter med å tilpasse seg foreldrerollen, uventede hendelser i barnets utvikling og personlig historikk om psykiske lidelser og narkotikamisbruk. Ifølge en studie fra 2005 oppga 65 % av menn at de hadde depressive symptomer da barnet var 8 uker gammelt. Årsakene til pappadepresjon inkluderer stressoverbelastning, omsorg for barna, ta på seg flere familie- og sosiale roller, og en reduksjon i direkte far-til-barn-interaksjon. Fedre til små gutter er mest sårbare for pappadepresjon under barnets tidlige utvikling og atferdsutvikling. Dette skyldes at unge gutter har en tendens til å være hyperaktive og vanskeligere å disiplinere, hvilket gjør at faren blir bekymret og frustrert. Det er en sammenheng mellom dårlig oppførsel hos gutter og depresjon hos fedre.

## Utbredelse
Amerikanske studier viser at 14,1 % av menn lider av fødselsdepresjon, mens studier utenfor USA har indikert at 8,2 % av menn opplever symptomer på depresjon. 

Pappadepresjon kan kategoriseres etter tidsperioder det oppstår:
* Graviditetens første trimester til 6 måneders svangerskap 
* 6 måneders svangerskap til fødsel
* Fra fødsel til 3 måneder etter fødsel
* 3 til 6 måneder etter fødsel
* 6 til 12 måneder etter fødsel 

Den høyeste frekvensen hos menn (25,6 %) ble registrert i perioden 3 til 6 måneder etter fødsel, mens laveste frekvens var i løpet av de tre første månedene etter fødselen (7,7 %). De høye nivåene av depresjon i løpet av 3 til 6 måneder etter fødselen er også lik blant kvinner, og kan forklares med anstrengelsen pleie av barnet mellom når det er mellom 3 til 6 måneder. Fedres psykiske helse har fått mindre oppmerksomhet enn mødres, men de siste tiårene har det vært en økning i oppmerksomheten rundt fars psykiske helse. 

En metaanalyse publisert i 2010 av 43 studier på foreldredepresjon hos fedre med totalt 28 004 deltakere fant at den høyeste forekomsten av depresjon (25,6 %) hos fedre skjedde mellom 3 til 6 måneder etter barnets fødsel, og at 10,4 % av fedrene var deprimerte før fødselen. I en metaanalyse av Cameron med kolleger (2016) ble det observert en depresjonsandel på 8,4 % hos fedre under svangerskapet og etter fødsel, med høyest forekomst på 13 % mellom 3 og 6 måneder etter fødsel.

Forskjellene i resultatene kan tilskrives ulike psykometriske verktøy, ulike vurderingsmetoder (selvrapportering har en tendens til å overrepresentere, mens kliniske intervjuer har en tendens til å underrepresentere), kjønnsforskjeller i symptompresentasjon, kulturelle skjevheter, for eksempel motstridende tolkninger av depressive symptomer, sosial aksept av psykiske helseproblemer, eller divergerende forventninger til omsorgsansvar for barn.

## Behandling
Behandling for pappadepresjon avhenger av depresjonens alvorlighetsgrad. Lette til moderate symptomer kan behandles hjemme, og kan inkludere å være godt uthvilt, få alenetid, godt kosthold, tilstrekkelig vann og mosjon, og akseptere sosial støtte fra partner, venner og familie. Å bli med i sosiale grupper og skape bånd med andre fedre som opplever lignende symptomer vil redusere stress og skape en følelse av lettelse.

Behandling av foreldre med mild til alvorlig depresjon krever ytterligere tiltak, og ligner på behandling av andre psykiske lidelser. Det inkluderer å ta antidepressiva eller motta psykoterapi. De som opplever moderat pappadepresjon bør søke terapi fra psykisk helsepersonell. Dette kan være en psykiater, psykolog eller rådgiver. Hvis man opplever intens depresjon kan det være nødvendig med øyeblikkelig behandling. Når alle andre prosedyrer er ineffektive kan det tas i bruk elektrokonvulsiv terapi for å bli frisk, som fungerer ved at det gis korte elektriske strømmer til hjernen slik at den kan slappe av.

### Psykoterapi
Psykoterapi mot fødselsdepresjon tilnærmer seg problemet psykologisk, snarere enn biologisk intervensjon. Mange foreldre foretrekker psykologisk behandling siden det begrenser eventuelle bivirkninger som kan påvirke barnet. Vanlige typer terapi er interpersonlig terapi, kognitiv atferdsterapi, psykodynamisk terapi og konsulterende psykologi. Terapi kan utføres individuelt eller som parterapi, sistnevnte kan være praktisk med tanke på å få støtte hjemme eller bedre forholdet til partneren sin. Generelt kan behandling ta alt mellom noen uker til måneder før den er effektiv. Alvorlige symptomer kan kreve intens psykoterapi i flere år.

### Antidepressiva
Farmakologisk behandling som antidepressiv medisin er en voksende behandlingsmetode i USA med en nylig økning i litteratur rundt temaet. Dette gis til de som opplever alvorlig fødselsdepresjon for å endre balansen av kjemikaliene i hjernen som påvirker humøret. Mødre har en tendens til å unngå antidepressiva, og mange frykter dets innvirkning på morsmelk, men antidepressiva hos fedre påvirker ikke amming direkte. Det kan imidlertid påvirke fars metabolsime og gi humørsvingninger, hukommelsestap, døsighet og andre bivirkninger som påvirker barnepass negativt. Medisinering må være under tilsyn av en lege, og har vist seg å være mest effektiv når den gjøres i tillegg til psykoterapi. 

### Egenomsorg
Det finnes en rekke måter å behandle fødselsdepresjon på egen hånd. Disse metodene anbefales for de med lett til moderat fødselsdepresjon. For å fremme en sunnere og positiv livsstil (som er fordelaktig for alle) kan man bruke tid på å snakke med sine kjære, ta alenetid, få tilstrekkelig hvile, trene regelmessig og ha et godt kosthold. Å ikke hoppe over måltider, prioritere søvn og komme seg ut vil forbedre mental helse og øke følelsen av tilfredshet og tilfredsstillelse.

## Samfunn og kultur
Økningen av pappadepresjon kan forklares med at kvinner har tatt større del i sosiale roller. At flere kvinner arbeider fører til at flere fedre må ta på seg oppgaver i familielivet, og øker muligheten for å utvikle pappadepresjon. Pappadepresjon blir ofte oversett eller bagatellisert, siden det utfordrer sosiale normer av kjønnsroller, stereotypier av farskap, maskulinitet og sosialt stigma på menn rundt psykisk helse.

I mange land henger politikk og lovverk igjen i gamle kjønnsroller. Dette inkluderer vansker med å få betalt omsorgspermisjon (i utgangspunktet ubetalt i Norge), pappaperm og barnefordelingssaker (hvor mor ofte favoriseres). Mangel på studier om fedre og depresjon kan være en hemsko for å sette fokus på disse sakene og mannehelse generelt. Nylig økning i forskning på pappadepresjon indkerer imidlertid at samfunnets holdninger går i retning av mer likestilling i sosiale roller og en endring i kulturen av hva som ansees som maskuline og feminine konsepter.

### Stigma hos menn med psykiske lidelser

Det er ofte stigma rundt psykiske lidelser, og spesielt menn med psykiske lidelser. Alvorlig stigma tar vanligvis form av diskriminering, fordommer og stereotypier, og påvirker hvordan samfunnet ser på psykiske lidelser. Med bakgrunn i kjønnsroller og begrepene maskulinitet og femininitet ser samfunnet på menn med psykiske funksjonsnedsettelser som svake og sårbare, og ikke som den stereotypiske alfahannen. Dette påvirker hvordan menn ser på sin egen psykiske funksjonshemming, og påvirker søket (eller mangel på søk) etter behandling og aksept av sykdommen. Dette årsak-virkning-forholdet kan skape en syklus som fører til at menn blir motløse og skamfulle over å uttrykke ubehag eller be om hjelp. Ifølge australske Black Dog Institute anslås det at 72 % av menn ikke søker behandling for psykiske lidelser.

## Referanser