Indre vestfoldmål

**Indre vestfoldmål** eller **bygdemålene i indre Vestfold**, lokalt kjent som bl.a. **andebumål** i Andebu, **revetalsmål** i Revetal, **vålemål** i Våle og **hofmål** i Hof, er et bygdemål og en underdialekt av vestfoldmål som snakkes i bygder i indre Vestfold som Andebu, Revetal, Svarstad, Kodal, Vivestad, Fon, Hof og Linnestad. Det indre vestfoldmålet hører til den vikværske dialektgruppen, med typiske trekk som kløyvd infinitiv og -ær, -æne-bøying av hankjønnsord i flertall. Dialekten snakkes i den indre delen av et fylke, og kan derfor høres ut som en tradisjonell innlandsdialekt. Dialekten har ord som f.eks. «himu» (hjem), «ho» (hun/den), «mjælk» (melk) og «reinmældt» (renspråklig, snakker flytende).

Det indre vestfoldmålet er en dialekt som ligner på et annet bygdemål i Vestfold, tjømemålet (øymål) som snakkes på Tjøme og Hvasser, men det indre vestfoldmålet er oftest litt breiere og mer markant. Det er også lokale variasjoner innen det indre vestfoldmålet, f.eks. i Svarstad, Vivestad og Fon er dialekta veldig brei og har store likhetstrekk med de telemarkske fjellbygdmålene, mens i Andebu, Revetal og Våle har dialekta blitt noe finere de siste årene pga. urbaniseringen av disse tettstedene og nærheten til de 5 Vestfold-byene Tønsberg, Sandefjord, Larvik, Horten og Holmestrand, og Buskerud-byen Kongsberg. Der sier de som regel «ikke/ikkje/inte», «uke/veke», «folk» og «løys» i motsetning til i Svarstad, Vivestad og Fon hvor de sier «itte», «viku», «følk» og «laus». Variasjonene i det indre vestfoldmålet avhenger som oftest av hvor mye dialekten er påvirka av bymålene rundt, da særlig av dialektene i storbyene Tønsberg og Sandefjord, men også i de mindre byene Larvik, Horten, Holmestrand og Kongsberg. I bynære bygder som Andebu og Revetal er dialekta sterkt påvirka av bymål som tønsbergdialekt og sandefjordsdialekt mens i bygdene helt innerst i Vestfold som Svarstad, Fon og Vivestad er dialekta påvirka av bl.a. fjellbygdmål (midtlandsk) og setesdalsk.

I dag er det indre vestfoldmålet under sterkt press fra de større østlandsmåla rundt Oslo (via kystbyene i Vestfold), som de fleste andre dialektene på Østlandet. I dag snakkes dialekten nesten kun av eldre mennesker, mens de fleste yngre har lagt om til bymål.

I perioden fra 1900 til 1945 blei landsmål brukt av noen personer fra disse bygdene, fordi landsmålet var nærere den gamle dialekten i området.

## Moderne mål i indre Vestfold
Det typiske i dag er bøyinga av hankjønnsord i flertall (-ær, -æne), men den er også på vikende front. Men dette er ei aktiv form blant dem som bruker den, og nyord av hankjønn får denne bøyinga, (CD-ær, b**l**oggær). Mange faste uttrykk med bevarte gamle former fins: «de' går så de' gviner» (når noe går veldig fort). Diftongen 'ei' er au til en stor del bevart, mens diftongen 'au' som oftest har gått over til 'ævv'. Tjukk l er bevart, og tjukk l for tidligere 'rð' er til dels bevart. Tre kjønn er bevart.

## Eksempler på indre vestfoldmål

Dette er et eksempel på varianten av det indre vestfoldmålet som snakkes i Fon:

## Kjente personer som snakker dialekten
*Bjarne Sommerstad (1964–), ordfører i tidligere Andebu kommune
*Daniel Gusfre Ims (1975–), språkviter, politiker og seksjonssjef i Språkrådet

## Se også
*Vivestadmål
*Vestfoldmål
*Tønsbergdialekt
*Vikværsk

## Litteratur
**Andebu [[bygdebok]]*, kulturbindet, red. av dr. philos. Arne Gallis
**Vestfoldmål: Ord og vendinger fra Andebu*, av Ole Bråvoll (red. av Odd Gallis)
**[http://xn--vlehistorielag-lib.no/uploads/1/2/4/9/124996694/re_minne_2018_web.pdf Re-minne 2018]* (PDF), utgitt av Ramnes Historielag og Våle historielag 2018
**[https://www.nb.no/nbsok/nb/e483a8491042351aa43c3fc50917972b?lang=no#0 Gamalt frå Vestfold. 1 : Bygdemålsprøvor]*, av Vestfoldlaget (Olai Skulerud, Amund Bredesen Larsen og Ragnar Nordby)