MKS-systemet

**MKS-systemet** er et målesystem for fysiske størrelser som bygger på meterkonvensjonen av 1875. Det benytter derfor  meter (m), kilogram (kg) og sekund (s) som fundamentale enheter. I motsetning til det tilsvarende CGS-systemet ble MKS-systemet i 1935 foreslått utvidet med en egen enhet  som kunne benyttes for elektromagnetiske størrelser. Etter at det i 1946 ble vedtatt at denne enheten skulle være ampere (A) for elektrisk strøm, ble systemet omtalt som **MKSA-systemet**. 

Noen år senere ble systemet supplert med de to nye grunnenhetene kelvin K for temperatur og candela cd for lysstyrke og gikk over til å bli det internasjonale SI-systemet som brukes nesten overalt i dag.

## Mekaniske enheter

Før MKS-systemet ble innført, hadde  måleenhetene i CGS-systemet i stor grad vært enerådende i vitenskapelig arbeid. De fundamentale enhetene i dette systemet var centimeter (cm) for lengde, gram (g) for masse og sekund (s) for tid. Da 1&thinsp;m = 100&thinsp;cm = 102&thinsp;cm, 1&thinsp;kg = 103 g og tidsenheten sekund er den samme i de to systemene, vil konvertering av mekaniske størrelser mellom MKS- og CGS-systemet kun involvere potenser av 10. For eksempel er den sammensatte enheten for kraft i MKS-systemet definert å gi en masse på 1&thinsp;kg en akselerasjon på 1&thinsp;m/s2. I forbindelse med etablering av SI-systemet fikk denne navnet newton (N). Derfor er 1&thinsp;N = 1&thinsp;kg&sdot;m/s2 = 103&thinsp;g&sdot;102&thinsp;cm/s2 = 105&thinsp;dyn hvor 1&thinsp;dyn er kraftenheten i CGS-systemet. På samme måte har man sammenhengen  = 107&thinsp;erg mellom energienheten joule (J) og erg i de to systemene.

Andre, sammensatte enheter bygges opp på tilsvarende vis. Flere av dem har fått navn etter kjente vitenskapsfolk:

## Elektromagnetiske enheter
Som først vist av Gauss, kunne de mekaniske enhetene benyttes også til å definere sammensatte enheter for elektriske og magnetiske størrelser. På slutten av 1800-tallet ble dette utvidete enhetssystemet omtalt som det gaussiske systemet, men også mindre presist som CGS-systemet.

Omtrent på samme tid innførte British Association for the Advancement of Science de *praktiske* enhetene volt (V) for elektrisk spenning, ampere (A) for elektrisk strøm og ohm (&Omega;) for elektrisk motstand. Disse kunne bestemmes med en viss nøyaktighet ved forskjellige eksperiment, men det var klart at de var svært forskjellig fra enhetene i det gaussiske systemet.

### MKSA-systemet

Denne avstanden mellom teoretiske og praktiske enheter var mye av grunnen til at den italienske fysiker Giovanni Giorgi i 1901 foreslo å innføre en fjerde, elektromagnetisk enhet i tillegg til de tre mekaniske enhetene i MKS-systemet. Denne kunne være en av de praktiske enhetene A, V eller &Omega; som allerede var i bruk. Et slikt system ville også ha den gode egenskapen at enheten for mekanisk effekt 1&thinsp;W = 107&thinsp;erg/s ville numerisk bli den samme som for den elektriske effektenheten 1&thinsp;V&sdot;&thinsp;A. Det kan synliggjøres ved at den gaussiske enheten for elektrisk spenning tilsvarer 300&thinsp;V i SI-systemet, mens enheten for elektrisk strøm er ekvivalent med (1/3)&times;10-9&thinsp;A. Dermed er den gaussiske enheten for elektrisk effekt ekvivalent med  =  som er i overensstemmelse med den mekaniske effekten.

Giorgi anbefalte også at de nye enhetene skulle være «rasjonelle» slik at ingen faktorer 4*&pi;&thinsp;* ville opptre i  Maxwells ligninger. Dette hadde tidligere blitt benyttet i Heaviside-Lorentz-systemet. Han argumenterte først for at den fjerde enheten burde være ohm. 

Dette utvidete systemet gikk først under navnet *Giorgi-systemet*. Men da det ble endelig vedtatt i 1954 av CGPM, var det med ampere (A) som den fjerde enheten. Det medførte at systemet nå i ettertid blir omtalt som MKSA-systemet. I dag utgjør det den opprinnelige delen av det internasjonale SI-systemet.

Disse sammensatte enhetene er identiske med de som benyttes i SI-systemet.

## Referanser


## Eksterne lenker

* L. Kowalski, ''A short history of the SI units in electricity'', The Physics Teacher **24** (32), 97-99 (1986).