open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Reidar Tessem

**Reidar Tessem** (1945–2025) var en norsk fotballspiller og trener, kjent for sin rolle som målvakt. Han huskes særlig for sine tre perioder som spiller i FK Bodø/Glimt, samt for et opphold i Lyn Oslo på 1960-tallet.

## Karriere

### Klubb
Tessem startet sin toppfotballkarriere i Lyn Oslo, hvor han spilte fra 1966 til 1968. Han debuterte 8. juni 1966 i en cupkamp mot Svelvik som Lyn vant 5–0, og fikk sin seriedebut 23. oktober samme år i en 4–1-seier mot Steinkjer. I løpet av tre sesonger i hovedstadsklubben spilte han totalt 21 kamper i både serie og cup.

Etter oppholdet i Lyn returnerte Tessem til hjemtraktene og sluttet seg til Bodø/Glimt, hvor han ble en sentral skikkelse gjennom flere tiår. Han hadde tre ulike perioder som spiller i klubben – først på begynnelse av 1960-tallet, deretter en periode i 1968, og igjen på 1970-tallet. I løpet av disse årene bidro han til å løfte Glimt til nye høyder, og han ble en viktig del av klubbens identitet både på og utenfor banen.

Tessem var kjent for sitt gode overblikk, sterke lederegenskaper og sin dedikasjon til klubben. Etter spillerkarrieren fortsatte han også som trener og leder i klubben, og satte dype spor i Glimts historie.

Tessem ble særlig verdsatt for sin lojalitet, treningsdisiplin og taktiske forståelse, og han bidro positivt til miljøet i troppen også utenfor banen. Hans landslagskarriere ble et viktig kapittel i en ellers lang og trofast fotballgjerning i norsk toppfotball.

### Landslag
Tessem ble første gang tatt ut til det norske U21-landslaget tidlig i karrieren, der han fikk vise sitt talent på nasjonalt nivå. Senere fikk han også flere innkallinger til det norske A-landslaget på slutten av 1960- og begynnelsen av 1970-tallet. Selv om han aldri etablerte seg som førstekeeper, fikk han flere kamper i landslagstroppen, inkludert noen opptredener i vennskapskamper og kvalifiseringskamper som reservekeeper. Hans solide og stabile spill for Bodø/Glimt og tidligere for Lyn ble lagt merke til av landslagsledelsen.

### Trener
Reidar Tessem var trener for Namsos IL etter at han avsluttet sin aktive spillerkarriere. Han tok over ansvaret for A-laget på 1980-tallet og ble kjent for sin solide faglige tilnærming og evne til å utvikle unge spillere. Under hans ledelse etablerte Namsos seg som et konkurransedyktig lag i regionalfotballen, og han la stor vekt på disiplin, struktur og lagånd.

### Helsedirektør
Etter han la opp som aktiv spiller var Tessem fysioterapeut, hvor han gikk gradene fra turnuskandidat i 1971, tok lederutdanning, var trygdesjef i Namsos, direktør ved Namdal sykehus og helsedirektør i Helse Nord-Trøndelag HF.

## Merittliste
* Cupmester: 1968
* Seriemester (1. divisjon): 1968

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manuel Ureña Pastor

**Manuel Ureña Pastor** (født 1945) er emeritert katolsk erkebiskop av Zaragoza.
## Liv og virke
### Prest
Manuel Ureña Pastor ble ordinert til sekulærprest i Valencia den 14. juli 1973.
### Biskop av Ibiza
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Ibiza den 8. juli 1988. Den apostoliske nuntius til Spania og Andorra, erkebiskop Mario Tagliaferri, ordinerte ham til biskop den 11. september samme år; hans medkonsekratorer var kardinal Angel Suquía Goicoechea, erkebiskop av Madrid, og Miguel Roca Cabanellas, erkebiskop av Valencia. 
### Biskop av Alcalá de Henares
Den 23. juli 1991 ble han utnevnt til biskop av Alcalá de Henares.
### Biskop av Cartagena
Den 1. juli 1998 ble han utnevnt til biskop av Cartagena.

### Erkebiskop av Zaragoza
Den 31. juli 2003 ble han igjen flyttet, og elevert til erkebiskop av Zaragoza.

Pave Frans aksepterte hans tidlige avskjed den 12. november 2014. Formuleringen benyttet var 'av helsegrunner eller andrer alvorlige grunner'. Ureña hadde hatt en rekke kirurgiske inngrep, og i hans egen uttalelse ble dette oppgitt. Senere samme måned skrev det katolske månedsmagasinet *Vida Nueva* at biskop  Ureña var blitt nødt til å betale tusenvis av Euro til en voksen prestekandidat som var blitt seksuelt plaget av en prest - og at det ikke var blitt tatt noen skritt mot presten. Presten hadde forøvrig helt avvist å ha gjort det han ble beskyldt for, og saksøkte for bakvaskelse. Saken var temmelig infløkt. I desember 2018 meddelte erkebiskopen av Zaraozza, Vicente Jiménez, at pave Frans hadde laisert (utelukket fra prestestatus) den angjeldende prest året før, men at presten hadde nektet å akseptere dette. Erkebispedæmmet innrømmet utbetalingen, og sa at den ikke var en faktor da Ureña fratrådte av helsegrunner.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
* Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
* Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
* Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
* Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
* Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
* Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
* Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
* Kardinal Jean-Marie Villot (1905-1979) *1954
* Erkebiskop Mario Tagliaferri (1927-1999) *1970
* Erkebiskop *Manuel Ureña Pastor* (1945- ) *1988

## Referanser
José Hevia Campomanes

**José Hevia Campomanes** (1841–1904) var en spansk dominikaner og misjonær. Han var biskop på Filippinene (bispedømmet Nueva Segovia), og etter at Filippinene var gått tapt for Spania, biskop av Badajoz i hjemlandet.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter å ha fullført sine grunnstudier fullførte han studiene i latin og humaniora, og flyttet til Ocaña ved Toledo, hvor han ble ikledt dominikanerhabitten og avla profess den 17. september 1857.

I 1863 ble han overført til misjonene til dominikanerordenen som var etablert på Filippinene, og der fullførte han sine teologistudier ved Universitetet i Manila. 
### Prest
Der mottok han sin diakonordinasjon i 1863 og sin presteordinasjon i 1864.

Etter å ha fullført studiene ble han i 1864 utnevnt til sogneprest i Balanga (Bataán), og senere vikarius i Llana-Hermosa, i samme distrikt. I 1867 ble han utnevnt til sogneprest i Santa Rosa  (Biñang) og Binondo (Manila), frem til 1871, da han ble utnevnt til generalprokurator i Den dominikanske provins, en stilling han hadde i seks år. 

I |872 utgav han * Lleiciones de gramática hispanu-tagala. Manila*, som skulle få stor betydning og utkom i flere opplag.

Han returnerte til Binondo i 1878, hvor han ble værende til 1889.

### Biskop av Nueva Segovia
I 1889 ble han utnevnt til biskop av Nueva Segovia. Han ble bispeviet i den spanske byen Oviedo i april 1890 av kardinal Zeferino González y Díaz Tuñón, O.P.; medkonsekrerende var biskop Ramón Martínez y Vigil O.P. av Oviedo og biskop Valeriano Menéndez y Conde, hjelpebiskop i Toledo.  

Han tok besittelse av bispesetet i Vigán på Filippinene den 19. juli 1891.

Etter Filippinenes uavhengighet returnerte han til Spania.

### Biskop av Badajoz
Han ble utnevnt til biskop av Badajoz i 1903.

Han døde i Higueras de Vargas under et pastoralbesøk, lidende av lungebetennelse.

## Verker
* 1872 - *Lleiciones de gramática hispanu-tagala. Manila: Colexu de Santu Tomás* (Esta obra tuvo siquier doce ediciones hasta 1922).
* 1903 - *Carta pastoral que per primer vegada dirixe a los sos diocesanos el Ilmo*. y Rmo. señor D. Fr. José Hevia Campomanes, Obispu de Badayoz. Badayoz : [s. n.].
## Litteratur
* GONZÁLEZ POLA, Manuel: "Fray José Hevia Campomanes, dominico y obispo de Nueva Segovia (Filipinas), en la encrucijada de la revolución e independencia de Filipinas"*.* En: *Los dominicos en Hispanoamérica y Filipinas a raíz de la guerra de 1898: retos y desafíos de la Orden de Predicadores durante la centuria de 1898 a 1899*. Instituto de Estudios Históricos Juan Alejo de Arizmendi, 2001, pp. 295-329.
* SUÁREZ FERNÁNDEZ, Constantino: "Hevia Campomanes, (Fr. José)". En: *Escritores y artistas asturianos: índice bio-bibliográfico*, Madrid, 1936-1959, T. IV, pp. 469-472.
* DONGIL Y SÁNCHEZ, Miguel: “Un asturiano que fue obispo de Nueva Segovia, en Filipinas”, *en el Boletín de la Archidiócesis de Oviedo ``ESTA HORA´´*, nº1292, 24 de noviembre de 2016, p. 3.

## Referanser
Valentin Paret-Peintre

**Valentin Paret-Peintre** (født 2001) er en fransk syklist som representerer Soudal Quick-Step.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bert Van Lerberghe

**Bert Van Lerberghe** (født 1992) er en belgisk syklist som representerer Soudal Quick-Step.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre (Tusenfryd)

**Sverre** er en karusell-attraksjon i fornøyelseparken Tusenfryd i Vinterbro.. Det er en klassisk karusell hvor publikum sitter i et sete som er festet med kjetting og svinges rundt.

## Referanser
1. etappe av Tour de France 2025

**1. etappe av [[Tour de France 2025]]** startet og avsluttet i Lille 5. juli 2025.

Jasper Philipsen vant etappen.
## Etapperesultater

## Sammenlagt etter etappen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Stannard

**Robert Stannard** (født 1998) er en australsk syklist som representerer Team Bahrain Victorious.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thymen Arensman

**Thymen Arensman** (født 1999) er en nederlandsk syklist som representerer Ineos Grenadiers.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
3. etappe av Tour de France 2025

**3. etappe av [[Tour de France 2025]]** gikk fra Valenciennes til Dunkerque 7. juli 2025.

Tim Merlier vant etappen.
## Etapperesultater

## Sammenlagt etter etappen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Joseph Crane

**Michael Joseph Crane** (1863–1928) var en amerikansk katolsk prelat og hjelpebiskop i Philadelphia.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Michael J. Crane studerte ved St. Charles Borromeo Seminary i Overbrook. Han fortsatte studiene ved  Catholic University of America i Washington, D.C., der han tok bachelorgrad i 1890. 

### Prest
Michael Joseph Crane ble presteviet den 15. juni 1889 av erkebiskop Patrick John Ryan.
### Hjelpebiskop i Philadelphia
Den 20. august 1921 utnevnte pave Benedikt XV ham til titulærbiskop av *Curium* og hjelpebiskop av Philadelphia. Kardinal Denis Joseph Dougherty, erkebiskop av Philadelphia, ordinerte ham til biskop den 19. september samme år; medkonsekrerende var biskop Thomas Joseph Walsh av Trenton og biskop John Joseph McCort av Altoona.

Han døde av lungebetennelse den 26. desember 1928 i prestegården til kirken *St. Francis de Sales* i Philadelphia, i en alder av 65 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
* Kardinal Francesco di Paolo Satolli (1839-1910) *1888
* Kardinal Denis Joseph Dougherty (1865-1951) *1903
* Biskop *Michael Joseph Crane* (1912-2005) *1960

## Referanser
Mick van Dijke

**Mick van Dijke** (født 2000) er en nederlandsk syklist som representerer Red Bull-Bora-hansgrohe.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Florian Lipowitz

**Florian Lipowitz** (født 2000) er en tysk syklist som representerer Red Bull-Bora-hansgrohe.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thibau Nys

**Thibau Nys** (født 2002) er en belgisk syklist som representerer Lidl-Trek.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cyril Barthe

**Cyril Barthe** (født 1996) er en fransk syklist som representerer Groupama-FDJ.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Migdalia

**Migdalia** er et latinamerikansk kvinnenavn som betyr «tårn» eller «festning». Navnet er mest brukt i Mellom-Amerika og Karibia. En navnebærer er den amerikanske dramatikeren Migdalia Cruz som har fokus på latinamerikansk identitet, samfunn og kultur.

## Etymologi
*Migdalia* er trolig en variant eller sammensetning inspirert av navnet *[[Magdalena]]*, som igjen stammer fra det hebraiske Migdal (מִגְדָּל), som betyr «tårn» eller «festning».

## Utbredelse
*Migdalia* er et vanlig navn blant annet på Cuba.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Migdalia Padilla (født 1957), puertoricansk politiker og senator
* Migdalia Cruz (født 1958), amerikansk dramatiker og lyriker
* Migdalia González (født 1973), puertoricansk politiker og senator

## Referanser


## Eksterne lenker
Mottolino

**Mottolino** er et anlegg for skiidrett og terrengsykling ved Livigno i Alta Valtellina i Italia. De første skiheisene i anlegget ble bygget i 1958. Om vinteren er det en snøpark med områder for snøbrett og freestyle, mens det om sommeren er sykkelpark med ni løyper som har varierende vanskelighetsgrad. VM i terrengsykling 2005 og Junior-VM i freestyle 2024 ble arrangert her, og i 2026 var Mottolino vertskap for freestyle- og snøbrettkonkurransene i Vinter-OL 2026.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted
Siste båt fra Singapore

***Siste båt fra Singapore*** er en spenningsroman fra 1958 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean. MacLeans personlige erfaringer i den britiske marinen under andre verdenskrig dannet deler av grunnlaget for historien.

## Handlingen
Historien foregår i februar 1942, rett etter slaget om Singapore. Når Singapores rolle som Storbritannias viktigste militære base og strategiske festning i Sørøst-Asia faller til den keiserlige japanske hæren, forsøker en blandet samling av soldater, sykepleiere, flyktende sivile, en liten gutt og minst en spion å rømme fra den brennende byen om bord på Kerry Dancer, et ramponert frakteskip bemannet med en tvilsom kaptein og sjømenn. Kerry Dancer blir rammet av japanske fly, og flyktningene blir reddet av Viroma, et tankskip som også flykter fra Singapore. Viroma blir imidlertid også senket av japanerne, og de overlevende tar seg til åpne båter på åpent hav. Ledet av den standhaftige førsteoffiseren John Nicholson forsøker de å flykte i sikkerhet over Sør-kina-havet, og står overfor døden, tyfoner og forfølgelse fra de nådeløse japanerne. Etter hvert som spenningene øker i den lille båten, innser Nicholson at de er like utsatt for forrædere blant seg.

## Referanser
Operasjon Jernteppe

***Operasjon Jernteppe*** er en spenningsroman fra 1959 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean. Denne romanen markerer MacLeans første forsøk innen spionasjethrillersjangeren, og ble inspirert av hendelsene rundt den ungarske revolusjonen i 1956.

## Handling
Hovedpersonen, Michael Reynolds, er en britisk hemmelig agent på et oppdrag i Ungarn på høyden av den kalde krigen. Reynolds må redde professor Jennings, en eldre britisk vitenskapsmann som holdes fanget av den kommunistiske regjeringen mot sin vilje. Reynolds er ingen James Bond og har ingen fancy dingser, men han er svært ressurssterk. Hans største fordeler mot det til tider grusomme og svært effektive ungarske hemmelige politiet er evnen til å ta fornuftige avgjørelser på stedet og den heroiske hjelpen fra venner i den ungarske undergrunnen. Reynolds møter den mystiske Jansci og vennen hans «Greven», og de prøver å transportere professoren over grensen og tilbake til England. Handlingen har de samme vendingene og svikene som MacLean spesialiserte seg på, og Reynolds innser at han bare har én sjanse til å rømme med Jennings før han blir tatt til fange og drept av det ungarske hemmelige politiet.

## Filmen
Det første av MacLeans sine verk som ble utgitt som film var *The Secret Ways* som kom ut i 1961. Filmen ble filmet i Zürich og Wien, Reynolds ble spilt av Richard Widmark.

## Referanser
Inferno i hvitt

***Inferno i hvitt*** er en spenningsroman fra 1959 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean.

## Handling
Et 4-motors passasjerfly fra BOAC styrter dypt inne på Grønlandsisen under ekstreme forhold med temperaturer ned mot –40 °C og rasende snøstormer. De overlevende blir plukket opp av tre forskere som er stasjonert der i forbindelse med Det internasjonale geofysiske år. 
Flyets kaptein og en av passasjerene har omkommet, og de øvrige overlevende er knapt brakt i sikkerhet før stasjonens radioutstyr blir ødelagt. Snart oppdager forskerne også at de døde i flyet er skutt og i løpet av den første natten blir det nest siste av besetningsmedlemmene, som var skadet og bevisstløs, kvalt. Forskerne forstår at finnes en morder eller to blant de gjenlevende. 
Stasjonen har begrenset med proviant og forskerne prøver derfor å ta med seg de overlevende og komme seg til Upernavik ved kysten med en traktorslede. Det blir en kamp mot naturens nådeløse krefter som kulde, sult og uvær men også mot tiden og et mulig forræderi som kan kaste hele redningsferden ut i et livsfarlig kaos.

## Hørespill
Boken ble dramatisert for radio av Sven Lange. Hørespillet i seks deler, med tittelen  "Evig natt", ble sendt første gang på NRK sommeren 1971. 

## Referanser
Paul Kouassivi Vieira

**Paul Kouassivi Vieira** (1949–2019) var en beninsk prelat og katolsk biskop av Djougou.

## Liv og virke
### Prest
Paul Kouassivi Vieira begynte ved seminaret *St. Jeanne d'Arc de Ouidah* den 1. oktober 1962. Etter sin filosofiske og teologiske utdannelse ble han presteviet for bispedømmet Lokossa av pave Paul VI i Roma den 29. juni 1975. Etter å ha fullført teologiske studier på høyere nivå ved *Det katolske institutt for Vest-Afrika* (ICAO) i Abidjan, returnerte han til Roma og ble privatsekretær for kardinal Bernardin Gantin i tre år, og fullførte en doktorgrad i teologi. 

Etter å ha returnert til Benin i 1981, var han sogneprest i Grand-Popo i sørvestlige Benin, deretter fra 1982 til 1992 som rektor for *Petit Séminaire Saint Joseph Du Lac Adjatokpa*. I 1992 ble han rektor for *Grand Séminaire Saint-Gall de Ouidah*.

### Biskop av Djougou
Den 10. juni 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til den første biskop av Djougou bispedømme, som ble opprettet samme dato. Kardinal Bernardin Gantin, prefekt for Bispekongregasjonen, ordinerte ham til biskop den 1. oktober samme år. Medkonsekrerende var biskop Robert Sastre av Lokossa og biskop Nicolas Okioh av Natitingou.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
* Pave Pius X (1835–1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854–1922) *1907
* Pave Pius XII (1835–1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884–1972) *1937
* Kardinal Bernardin Gantin (1922–2008) *1957
* Biskop *Paul Kouassivi Vieira* (1949–2017) *1995

## Referanser
Raketten

***Raketten*** er en spenningsroman fra 1961 skrevet av den britiske forfatteren Alistair MacLean, boken ble opprinnelig utgitt under pseudonymet Ian Stuart. MacLean skrev den delvis for å bevise at han kunne lykkes også med å skrive under et nytt navn.

## Handling
Handlingen er fra den kalde krigen og kretser rundt et topphemmelig, nytt rakettvåpen med enestående rekkevidde og ødeleggende kraft. Det er tid for den aller første prøveskytingen av dette avanserte våpenet. Den britiske marinen har plassert åtte vitenskapsmenn, forkledd som arkeologer, ved testanlegget for å sikre prosjektet. Når de alle rapporteres savnet, fryktes det at fiendtlige agenter har infiltrert basen. Den erfarne hemmelige agenten John Bentall blir sendt inn under dekke for å finne ut hva som har skjedd. Bentall må navigere et nett av svik og dobbeltspill, avdekke hvem av de tilsynelatende allierte som er forrædere, og forhindre at raketten faller i feil hender. Gjennom desperat etterforskning og nervepirrende oppgjør i øde landskap, kjemper Bentall mot både naturens krefter og en skjult fiende som avgjør skjebnen til hele våpenprogrammet.

## Referanser
Jean Castaneda

**Jean Castaneda** (født 1957) er en fransk tidligere fotballspiller som bekledte rollen som målvakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stephen Bone

**Stephen Bone** (1904–1958) var en engelsk bildekunstner som under andre verdenskrig arbeidet for det engelske forsvaret. . Han laget tegninger og akvareller som i dag tilhører Imperial War Museum i London. Bone var også på oppdrag i Norge i mai og juni 1945. Han foreviget vraket av slagskipet «Tirpitz» utenfor Tromsø, han laget flere akvareller med sovjetiske krigsgraver i Nord-Norge og kong Haakon 7.s tilbakekomst til Oslo. 

I England er Bone også kjent som kunstkritiker, forfatter, radiomann og bokillustratør. 

## Referanser
Harry Warner

**Harold Morris Warner** (opprinnelig **Hirsch Moses Wonsal**; 1881–1958) var en polsk-født amerikansk filmprodusent og en av de fire Warner-brødrene. Han ble tildelt en æres-Oscar ved Oscar-utdelingen i 1939.

## Liv og virke
Harold Warner, født Hirsch Moses Wonsal i Kongress-Polen, var den eldste av tolv barn som immigrerte til USA med sine foreldre, faren Benjamin Wonsal, var en skomaker født i Krasnosielc, og Pearl Leah Eichelbaum. De var askenasiske jøder. De flyttet en del rundt i USA, og i Canada, de første årene etter de forlot Europa. Sammen med sin yngre bror Samuel grunnla han et filmteater i 1903, og kort tid etter et selskap som viste filmer på handelsmesser. Dette selskapet ble til filmdistribusjonsselskapet Warners Features Inc. i 1910, som ble omorganisert som United Film Service i 1915.

I 1918 grunnla Harry og Sam, sammen med sine andre brødre Jack og Albert, sitt første filmstudio på Sunset Boulevard i Los Angeles. I 1920 var han med på å publisere The Lost City. I 1923 grunnla de Warner Bros. Pictures, Inc. i Hollywood, som senere ble til Warner Bros. Han var president for dette selskapet, med Sam Warner som administrerende direktør (CEO), Albert Warner som finansdirektør og Jack L. Warner som ansvarlig for filmproduksjon.

Ved Oscar-utdelingen i 1939 ble han tildelt en æres-Oscar *«for patriotisk tjeneste i produksjonen av historiske kortfilmer som presenterte viktige episoder i det amerikanske folks tidlige kamp for frihet.»* To år senere, i 1941, ble han imidlertid tvunget til å pensjonere seg i Washington, D.C., og vitnet for en kommisjon som undersøkte filmpropaganda, og forsvarte dermed sine filmproduksjoner, da han ble anklaget for å fremme *«militarisme og krigshissing»* gjennom sine verk.

Hans ekteskap med Rea Levinson ga ham to barn: sønnen Lewis J. Warner, som døde i 1931 i en alder av 22 år, og datteren Doris Warner, som var gift med filmprodusent Mervyn LeRoy mellom 1934 og 1942.

## Litteratur
* 
* Freedland, Michael. *The Warner Brothers*. New York: St Martin's Press, 1983. .
* Higham, Charles. *Warner Brothers*. New York: Scribner, 1975. .
* Thomas, Bob. *Clown Prince of Hollywood: The Antic Life and Times of Jack L. Warner*. New York: McGraw-Hill Publishing Company, 1990. 
* Warner, Jack and Dean Jennings. *My First Hundred Years in Hollywood*. New York: Random Books, 1964.
* Higham, Charles. *Warner Brothers*. Scribner, 1975 
## Referanser
Dødsmikroben

***Dødsmikroben*** er en spenningsroman fra 1962 skrevet av den britiske forfatteren Alistair MacLean, boken ble opprinnelig utgitt under pseudonymet Ian Stuart.

## Handling
Et topphemmelig mikrobiologisk laboratorium, kamuflert som et folkehelseinstitutt, ligger isolert på landsbygda bak piggtråd og strømførende gjerder. Der utvikles dødelige virus til bruk i biologisk krigføring. Når to ansatte blir funnet døde og hele beholdningen av det mest dødelige viruset forsvinner, utløses en krise. Dette viruset er så farlig at det kan utslette hele menneskeheten. Den tidligere sikkerhetsoffiseren Pierre Cavell blir kalt inn for å etterforske saken. Han må navigere et nett av sabotasje, hemmelighold og forræderi, samtidig som han forsøker å forhindre en global katastrofe. Sporene leder til en fanatisk gruppe som truer med å slippe løs viruset med mindre deres krav blir møtt.

## Filmen
*The Satan Bug* kom i 1965. Regien var med John Sturges og hovedrollene hadde George Maharis, Richard Basehart, Anne Francis og Dana Andrews.

## Referanser
SOS Nordpolen

***SOS Nordpolen*** er en spenningsroman fra 1963 skrevet av den britiske forfatteren Alistair MacLean.

## Handling
En katastrofe har rammet den britiske forskningsstasjonen Sebra, som ligger isolert på isen nær Nordpolen. En eksplosjonsartet brann har drept flere av mannskapet, og de tolv overlevende er strandet i det ugjestmilde arktiske ødelandet med sviktende forsyninger og ingen mulighet for evakuering. Den atomdrevne ubåten Dolphin blir sendt ut på en redningsaksjon under ekstreme forhold. Ombord er en mystisk britisk etterretningsoffiser med en hemmelig agenda, det viser seg at brannen på stasjonen ikke var en ulykke, men sabotasje og at en av de overlevende trolig er en forræder. Etter hvert som Dolphin nærmer seg målet, avdekkes et nett av spionasje, bedrag og kald krig-intriger. Det som begynte som en redningsoperasjon, utvikler seg til et kappløp mot tiden for å avsløre en fiendtlig agent og forhindre at sensitiv informasjon faller i gale hender.

## Filmen
I 1968 ble den løst tilpasset til en John Sturges film fra 1968 med Rock Hudson i hovedrollen. De mest åpenbare endringene involverte navnene på romanens karakterer.

## Referanser
Orazio Marucchi

**Orazio Marucchi** (født 10. november 1852 i Roma, død 21. januar 1931 i Roma) var en italiensk arkeolog og forfatter av * Manuale di archeologia cristiana*. Han var professor i kristen arkeologi ved Universitetet i Roma og direktør for de kristne og egyptiske museene innen Vatikanmuseene. Han var også medlem av Den pavelige kommisjon for hellig arkeologi og var *scrittore* ved Vatikanbiblioteket.
## Verker

* Marucchi ''Guida archeologica dell'antica Preneste'' 1885, Tipografia della Pace di Filippo Cuggiani.
* ''Il Museo egizio vaticano'', 1899
* ''Guida del cimitero di Callisto'', 1902
*  ''Guida del cimitero di Domitilla'', 1902
* Orazio Marucchi: ''La basilica papale del cimitero di Priscilla'' Roma, 1908}

## Referanser
Patrick William Riordan

**Patrick William Riordan** (dødt 27. august 1841 i Chatham i New Brunswick i Canada; død 27. desember 1914) var katolsk erkebiskop av San Francisco.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Patrick Willian Riordan ]var sønn av Matthew og Mary (*née* Dunne) Riordan. Begge foreldrene var fra Irland. Faren var fra Kinsale i County Cork, og moren fra Stradbally i County Laois. Kort etter at søsteren hans, Catherine, ble født i 1844, flyttet famiklien tilbake til Irland, og der ble lillebror Dennis født i 1846. Men potetpesten i Irland tvang familien til å emigrere nok en gang. Etter en kort tid i New Brunswick, slo de seg ned i Chicago i Illinois, i 1848.

Som gutt i Chicago fikk Patrick Riordan innledet et liivsvarig vennskap med John Ireland, som senere ble erkebiskop av Saint Paul. Riordanfamilien var sognebarn til *St. Patrick's Church* i Chicago. Patricks uncle, fader Dennis Dunne, var sogneprest der, og samtidig generalvikar i erkebispedømmet Chicago.

### Prest
Patrick William Riordan mottok presteordinasjonens sakrament den 10. juni 1865 av Mechelens kardinalerkebiskop Engelbert Sterckx.
### Koadjutorerkebiskop av San Francisco
Den 17. juli 1883 utnevnte pave Leo XIII ham til titulærerkebiskop av *Cabasa* og koadjutorerkebiskop av San Francisco. Erkebiskopen av Chicago, Patrick Augustine Feehan, ordinerte ham til biskop den 16. september samme år; hans medkonsekratorer var biskopen av Louisville, William George McCloskey, og biskopen av Vincennes, Francis Silas Marean Chatard. 
### Erkebiskop av San Francisco
Den 21. desember 1884 ble Patrick William Riordan utnevnt til erkebiskop av San Francisco, etterfølgende den avgåtte Joseph Sadoc Alemany y Conill O.P.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1753-1816)*1775
* Biskop Louis-Guillaume-Valentin Dubourg (1766-1833) *1815
* Biskop Joseph Rosati (1789-1843) *1824
* Erkebiskop Peter Richard Kenrick (1806-1896) *1841
* Erkebiskop Patrick Augustine Feehan (1829-1902) *1865
* Erkebiskop *Patrick William Riordan* (1841-1914) *1883

## Referanser
Ore fangeleir

**Ore fangeleir** var den første av fangeleirene for sovjetiske krigsfanger på Lista.    Det er oppgitt at leiren hadde 120 fanger. En  leir var det også i Kåde på Østhassel med 600 fanger, på Tjørve var det 200 fanger og på Ellenes 150 fanger. Alle disse fire leirene var permanente. 

På Lista skulle det bygges flyplass for Luftwaffe; den skulle anlegges i et sumpterreng i det flate landskapet. Fyllmasse av stein ble tatt ut av fjellet Mabergåsen og bearbeidet til pukk av krigsfangene før det ble transportert på jernbane til flyplassanlegget. 

Fangene tilhørte Luftwaffes byggebataljon 133/III og firmaet A. Diehl fra Essen hadde ansvaret for arbeidet. Fangene i Ore-leiren hadde noe bedre forpleining enn vanlig og det skyldtes hardt arbeid som gikk ut på å sprenge og knuse stein. Pukken ble tømt opp i små jernbanevogner som ble transportert til flyplassanlegget. 

Et stort antall tvangsutskrevne nordmenn arbeidet også på okkupasjonsmaktens anlegg på Lista. Dersom disse skoftet mer enn to-tre timer i uka ble de satt inn i fangeleiren med russerne og måtte arbeide sammen med dem.  

## En vanlig dag
En tidligere fange fra Ukraina ga et bilde av en vanlig dag i Ore-leiren. Opp kl. 6, morgenstell og en slags frokost. Marsj til arbeidsplassen, eller med lastebiler, etter hvor langt de skulle. De arbeidet hele dagen, til mørket kom. Retur til leiren der de fikk noe å spise. Så kunne de sitte på brakka og snakke sammen; de unge snakket om kjærester, de eldre om sine familier, eller om jobben hjemme i Sovjetunionen. De sang også russiske sanger. Døden snakket de ikke om. Derimot var mat et kjært tema. Vi var stadig sultne. En hadde vært baker og kunne spise så mange rundstykker han ville, til han ikke orket mer. Om natta kunne jeg drømme at jeg var på vei hjem til Peresjtsjepino i Ukraina for å spise og stappe i meg så mange rundstykker som jeg kunne orke. 

## I steinbruddet
I steinbruddet var det nordmennene som sprengte fjellet, mens krigsfangene forvandlet stein til pukk og lastet vognene. Til sprengningen ble det brukt skyteledning belagt med farget plast. Etter sprengning fikk fangene samle tråden og ta den med til leiren. hvor det ble laget små mugger, kurver og esker av skytetråd. Disse gjenstandene ble brukt som byttemiddel mot mat. I matpausen fikk de kontakt med nordmenn som kunne by på mat og sigaretter. 

s.189 

## En episode
I en norsk dagbok står en spesiell episode i Mabergåsen fra september 1942 nedtegnet: En tysk soldat spente til en sovjeter som da tok steinslegga og slo den gjennom hjelmen til tyskeren og langt inn i hodet. Til straff ble russeren sammen med syv av sine medfanger skutt. 

## Landskapet
Siden det var så mye hav på Lista,  og fordi de måtte over ei  bru for å komme til Farsund, trodde fangene at Lista var ei øy som det var umulig å rømme fra. s. 190 

## Freden
Da freden kom arrangerte fangene en åpen leir-dag. s.189 

## Referanser
Johanna Rytting Kaneryd

**Anna Johanna Rytting Kaneryd** (født 1997) er en svensk fotballspiller som spiller for Chelsea FC og det svenske landslaget.

I 2024 mottok hun Diamantbollen som Sveriges beste kvinnelige fotballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hardanger og Voss tingrett

**Hardanger og Voss tingrett** er en norsk domstol med rettssted i Lofthus. Rettskretsen omfatter Eidfjord kommune, Kvam herad, Samnanger kommune, Ullensvang kommune, Ulvik herad og Voss herad.

Ankeinstansen er Gulating lagmannsrett.

Hardanger og Voss tingrett ble opprettet 10. juni 2025 ved å bli skilt ut fra Hordaland tingrett.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lúcia

**Lúcia** er et portugisisk kvinnenavn. En navnebærer er den portugisiske nonnen Lúcia dos Santos (1907–2005), som var en av de tre barna som hevdet å ha sett Jomfru Maria i Fátima i 1917.

## Etymologi
*Lúcia* har opprinnelse fra det latinske ordet *lux* som betyr «lys».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lúcia dos Santos (1907–2005), portugisisk nonne og ett av barna som hevdet å ha sett Jomfru Maria i Fátima
* Lúcia Machado de Almeida (1910–2005), brasiliansk forfatter
* Lúcia Petterle (født 1949), brasiliansk lege og Miss World 1971
* Lúcia Moniz (født 1976), portugisisk sanger og skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
Fidelina

**Fidelina** er et spansk kvinnenavn som betyr «trofast» eller «lojal».

## Etymologi
*Fidelina* er dannet som en feminin diminutiv form av *[[Fidel (navn)|Fidel]]*, som har opprinnelse i det latinske *fidelis*, og betyr «trofast» eller «lojal»

## Utbredelse
*Fidelina* er vanlig i Uruguay og er også brukt i andre land i Sør- og Mellom-Amerika.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Fidelina Benítez (født ca. 1940-tallet), filippinsk billedkunstner
* Fidelina Latu (født ca. 1960-tallet), tongansk sosialaktivist og kvinneforkjemper
* Fidelina Ngoy (født 1970), kongolesisk politiker og menneskerettighetsforkjemper
* Fidelina Sandoval (født ca. 1980-tallet), amerikansk journalist og nyhetsanker

## Referanser


## Eksterne lenker
Kristian P. Moursund

**Kristian Peter Moursund** (1853–1892) var en norsk jurist og Venstre-politiker. Han satt på Stortinget i flere perioder.

## Familie og utdanning
Moursund var født i Tromsøysund 20. juli 1853. Foreldrene var godseier og ordfører i Tromsøysund Hans Andreas Moursund (1818–1880) og Flemine Kjølner Mosling Wadel (1816–1889).  Hans yngre bror Andreas Røst Moursund var i mange år ordfører i Tromsø. Brødrene var fettere av rektor og statsråd Just Qvigstad. Kristian var gift med Agnes Mathilde Tambs (1856–1926). Han tok juridisk embetseksamen i 1876. 

## Yrkeskarriere
Moursund var sorenskriverfullmektig i Hardanger og Voss 1876–1877. Han var så underrettssakfører i Vossevangen 1877 og seinere samme år i Tromsø. Han var konstituert som byfogd i Tromsø 1878–1879. Han blei utnevnt til sorenskriver i Lofoten i 1891.

## Politisk virke
Moursund var valgmann fra Tromsø by ved stortingsvalget i 1882. Samme år blei han valgt inn i kommunestyret i Tromsø. Første halvår 1885 var han byens viseordfører. Han flytta imidlertid denne sommeren til sitt landsted utafor bygrensa. Dette gjorde at han, som bosatt i Tromsøysund, kunne stille til valg som stortingsrepresentant fra Tromsø amt (landkommunene). 

Han var blant de sentrale da det blei stifta Venstre-lag i Tromsø i 1884. I 1885 starta han med flere avisa *[[Nordposten]]* med klar Venstre-profil.

Han var valgt til stortingsrepresentant for Venstre fra Tromsø amt 1886–1888 og 1889–1891 og fra Nordland 1892–1894. Han var medlem av justiskomite nr. 2 det meste av den første perioden og av næringskomite nr. 1 deler av 1888. Den andre perioden satt han i konstitusjonskomiteen.  I 1892 blei han valgt til formann i konstitusjonskomiteen, der han var sentral i arbeidet med konsulatsaken.

Han var blant de 37 stortingsrepresentantene som i 1886 fremma grunnlovsforslag om alminnelig stemmerett.

I en nekrolog i *[[Dagbladet]]* het det: «Han var en helt igjennem stø og folkelig Venstremand. Stortinget har i ham mistet en af sine dygtigste Arbejdere, der, skjønt han endnu var en forholdsvis ung Mand, sad med betydelig Erfaring og udmærket Kjendskab til Landets Forhold og Næringsveje. Hans Kundskaber var alsidige  og hans Indsigt saa almindelig anerkjent, at han hørte til de af Tingets Mænd, der raadspurgtes og hørtes i de fleste vigtige Anliggender. Som Taler i Tinget havde han sit Organ i høj Grad imod seg, men han fik alligevel Tingmændene til at høre etter, hvad han sa.»

## Dødsfall
Kristian P. Moursund døde i Kristiania 16. april 1892. Han skjøt seg med revolver på et kontor i Stortinget. Det viste seg at han hadde gjort noen dårlige forretninger og mislykkes i spekulasjoner. Han hadde så misligholdt et konkursbo han bestyrte. Da han fikk vite at Høyre-avisa *[[Nordlandsposten]]* ville trykke en artikkel om sistnevnte sak, valgte han å ta sitt liv. Han og kona er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

## Referanser
Morten Kjørstad

**Morten Andre Kjørstad** (født 1969) er direktør for Statens naturoppsyn fra 2018. 

Tidligere var han blant annet forskningssjef ved Norsk institutt for naturforskning (2016–2018) og leder for Rovdata (2010–2015).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den Usynlige Fiende

***Den Usynlige Fiende*** er en spenningsroman fra 1969 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean. Handlingen foregår i narkotika-underverdenen i Amsterdam og andre steder i Nederland på slutten av 1960-tallet.

## Handlingen
Paul Sherman er en veteranagent fra Interpols narkotikabyrå, vant til uavhengig handling og stump makttaktikk. Han får hjelp av to attraktive kvinnelige agenter, den ene en erfaren agent, den andre en nybegynner. Sherman er i Nederland etter å ha fått nyss om omfattende heroin smuglingsring. Narkokriminelle vil imidlertid drepe nådeløst for å beskytte operasjonen, og selv før Sherman kan forlate Schiphol lufthavn har han fått oppleve dette. *Den Usynlige Fiende* har den vanlige vridende handlingen, lokale atmosfæren og den sarkastiske dialogen som var Macleans varemerker som historieforteller. Etter hvert som etterforskningen hans undergraves av svik, noe som stadig etterlater ham et halvt skritt bak motstanderne, må Sherman ty til stadig mer voldelige handlinger for å snu situasjonen. Historien kulminerer i en voldelig kamp over gatene i Amsterdam for å redde livet til sin overlevende kvinnelige agent, uten å vite om noen de møter virkelig kan stoles på.

## Filmen
Filmatiseringen ble utgitt i 1970, regissert av Geoffrey Reeve og med Sven-Bertil Taube, Barbara Parkins og Alexander Knox i hovedrollene.

## Referanser
Karneval i Vaccares

***Karneval i Vaccares*** er en spenningsroman fra 1970 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean. I denne romanen er handlingen fra Provence-regionen i Sør-Frankrike. Romanen ble opprinnelig skrevet som et manus for produsent Elliot Kastner.

## Handling
Fra hele Europa, til og med bak jernteppet, foretar sigøynere en årlig pilegrimsreise til den hellige helligdommen til sin skytshelgen, Sara La Kali, i Provence-regionen i Sør-Frankrike. Men noe er annerledes med årets samling, med mange mistenkelige dødsfall. Cecile Dubois og Neil Bowman, en britisk agent, bestemmer seg for å etterforske.

Bowman avlytter og oppdager at en mann ved navn Gaiuse Strome finansierer sigøynerne, og mistankene hans om Stromes virkelige identitet dreier seg om en svært velstående aristokrat, fremstående folklorist og gastronom, Le Grand Duc Charles de Croytor, hvis kjæreste Lila Delafont er en venn av Cecile. Mens de følger campingvognen, oppdager Bowman og Cecile at livene deres er i fare mange ganger i et forsøk på å avdekke hemmeligheten sigøynerne er så fast bestemt på å skjule, og det tar ikke lang tid før de løper for livet.

## Filmen
Selv om den opprinnelig var skrevet som et manus for Elliot Kastner var det Geoffrey Reeve som lagde filmen i 1974. Den har David Birney, Charlotte Rampling og Michael Lonsdale i hovedrollene.

## Referanser
Lesly

**Lesly** er et fornavn for begge kjønn og et etternavn. Navnet har flere betydninger, blant annet «hage med kristtorn». Det er et vanlig mannsnavn i Honduras, men er ellers mest utbredt som kvinnenavn. En kvinnelig navnebærer er den amerikanske journalisten Lesly Stahl som har vunnet priser for sitt arbeid i *60 Minutes* på CBS.

## Etymologi
*Lesly* er en variant av *[[Leslie]]*, som har skotsk opprinnelse. Det er opprinnelig et skotsk etternavn som betyr «hage med kristtorn» eller «grå festning», avledet fra gælisk *leas celyn* eller *lios liath*.
*Lesly* har også røtter i det gammelengelske og tyske *Lescelin*, som betyr «liten kjære» eller «liten elskling».

## Utbredelse
*Lesly* har størst utbredlese som kvinnenavn, ofte i spansktalende land og i USA.

|}

Mannsnavnet *Lesly* er vanlig i Honduras, men er lite brukt ellers.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
### Menn
* Lesly Grogan (1600-tallet), irsk soldat og militær leder i fransk tjeneste
* Lesly Pole (1700-tallet), engelsk romanforfatter og dramatiker
* Lesly Malouda (født 1983), fransk-guyansk fotballspiller
* Lesly de Sa (født 1993), nederlandsk fotballspiller
### Kvinner
* Lesly Stahl (født 1941), amerikansk journalist og TV-korrespondent
* Lesly Castillo (født 1988), peruansk modell og TV-personlighet
* Lesly Reyna (født 1991), peruansk skjønnhetsdronning og modell

## Referanser


## Eksterne lenker
Perleporten (roman)

***Perleporten*** er en spenningsroman fra 1971 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean. Romanen er et mordmysterium med den ekstra utfordrende at åstedet for forbrytelsene er Bjørneøya.

## Handling
Morning Rose, en ombygd fisketråler, frakter et mannskap og filmgruppe over Barentshavet til den isolerte Bjørneøya, for filming på stedet, men manuset er en hemmelighet som bare er kjent for produsenten og manusforfatteren. Underveis begynner medlemmer av filmmannskapet og skipets følge å dø under mystiske omstendigheter. Mannskapets lege, Marlowe, befinner seg viklet inn i et voldelig, flerlags plott der svært få av personene om bord er dem de påstår å være. Marlowes forsøk på å nøste opp i handlingen blir enda mer komplisert når filmmannskapet blir satt i land på Bjørneøya, utenfor rekkevidde for loven eller hjelp utenfra. Mordene fortsetter i land, og Marlowe, som heller ikke er den han ser ut til å være, oppdager at de kan være relatert til noen glemte hendelser fra andre verdenskrig.

## Filmen
*[[Operasjon Bjørnøya]]* fra 1979 er regissert av Don Sharp. De ledende rollene spilles av Donald Sutherland, Vanessa Redgrave, Richard Widmark, Christopher Lee og Lloyd Bridges.

## Referanser
På vei mot døden

***På vei mot døden*** er en spenningsroman fra 1973 skrevet av den skotske forfatteren Alistair MacLean.

## Handling
Hovedpersonen, Johnny Harlow, en verdensmester i Formel 1-racing, var involvert i en forferdelig ulykke under den franske Grand Prix, som forårsaket dødsfallet til hans beste venn og Isaac Jethou, samt lemlestelse av kjæresten hans. Det er bare en av en rekke ulykker som har hjemsøkt Grand Prix-banen den siste sesongen, hvorav én førte til dødsfallet til Harlows yngre bror.

Krasjet ser ut til å ha ødelagt Harlows nerver fullstendig, og sjefen for Coronado-teamet, MacAlpine, som han kjører for, er splittet mellom å ville beholde stjerneføreren sin og bekymringene for at Harlow har blitt alkoholiker. Harlow spiller imidlertid en rolle, ettersom han mistenker at det ligger mer bak disse «ulykkene», og snart finner han ut at noen få personer vil gjøre hva som helst for å hindre ham i å oppdage sannheten.

## Filmen
Historien ble opprinnelig skrevet som et filmmanus. Den var ment å ha MacLeans venn Jackie Stewart i hovedrollen og bli produsert av MacLeans andre kone, Mary Marcelle George. Filmen ble ikke noe av og senere, i 1977, skilte de seg.

Filmen ble ikke laget før i 1995, som en TV-film, regissert av Geoffrey Reeve, med Simon MacCorkindale i rollen som Harlow.

## Referanser
Lesbia

**Lesbia** er et spansk kvinnenavn som betyr «fra øya Lesbos». Navnet er brukt i flere land i Mellom-Amerika. En navnebærer er den australske poeten Lesbia Harford (1891–1927), som var en tidlig feminist og en av de første kvinnene som studerte jus ved University of Melbourne. 

## Etymologi
*Lesbia* har latinsk opprinnelse og betyr «fra øya Lesbos», en gresk øy kjent som hjemstedet til den antikke poeten Sapfo, som skrev kjærlighetsdikt til kvinner.

## Utbredelse
Navnet er kjent fra romertiden, blant annet via den romerske poeten Catullus, som brukte *Lesbia* som et kodenavn for sin elskerinne.

*Lesbia* er et vanlig navn i Nicaragua, og er også kjent brukt i andre land i Mellom-Amerika.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lesbia Harford (1891–1927), australsk poet, forfatter og politisk aktivist
* Lesbia Soravilla (1906–1989), kubansk forfatter, journalist og feminist
* Lesbia Yaneth Urquía (1970–2016), honduransk miljøaktivist og menneskerettighetsforkjemper

## Referanser


## Eksterne lenker
Ludovico Einaudi

**Ludovico Maria Enrico Einaudi** (født 1955) er en italiensk pianist og komponist. 

## Bakgrunn
Einaudi ble født 23. november 1955 i Torino i Italia. Hans farfar Luigi Einaudi var landets president mellom 1948 og 1955. Han mottok en diplom i komposisjon i 1982 ved Conservatorio Verdi hvor han blant annet var medstudent med Luciano Berio.

## Karriere
Einaudi har komponert musikk til en rekke filmer, blant annet *[[De urørlige]]*, *[[This is England]]* og *[[I'm Still here]]*. Han begynte først som en klassisk komponist, og i senere tid begynte han å implementere andre stiler og sjangere som pop, rock, folk og verdensmusikk.

Han har gitt ut albumene *I Giorni* i 2001, *Nightbook* i 2009 og *In a Time Lapse* i 2013. 1. mars 2019 kunngjorde Einaudi et syvdelt prosjekt kalt *Seven Days Walking*, som ble utgitt i løpet av syv måneder i 2019.

### Miljøengasjement
I 2016 deltok Einaudi i Greenpeace-kampanjen for å redde Arktis, der han komponerte sangen «Elegy for the Arctic» som han fremførte på et flytende isflak utenfor Svalbard.

## Diskografi (utvalg)
### Album
* : *I Giorni*
* : *Una Mattina* 
* : *Dirvenire*
* : *Nightbook*
* : *In a Time Lapse*

### Singler
* : «Night»
* : «Elegy for the Arctic»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Granvinsfjorden naturreservat

**Granvinsfjorden naturreservat** er et naturreservat i Voss kommune. Det består av et område på nordvestsiden av Granvinsfjorden fra Folkedal innover til Veraviki. Området ble først vernet 23. november 1984 som **Folkedal naturreservat**, utvidet 24. juni 2025. Reservatet inngår i verneplan for skogvern.  Motorisert ferdsel er forbudt, herunder landing og start med luftfartøy. Sykling, ridning og bruk av hest er forbudt utenom på eksisterende *Haukanes buføringsveg* som er avmerket på vernekartet.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å ta vare på eit område som

a.	representerer bestemte typar natur som alm-lindeskog, lågurt-hasselkratt og fattig furu-eikeskog

b.	inneheld trua, sjeldan eller sårbar natur i form av stor, artsrik og variert edellauvskog i eit fjordlandskap.

Det er eit mål å behalde verneverdiane i mest mogleg urørt tilstand, og eventuelt vidareutvikle dei.» 


## Referanser