Speaker i Sri Lankas parlament

**Speakeren i Sri Lankas parlament** er leder for landets nasjonalforsamling. Speakeren utøver en rekke viktige funksjoner i forbindelse med Parlamentets virksomhet, som er basert på det britiske Westminster-systemet.

Parlamentets speaker er nummer to i suksesjonsrekkefølgen til embetet som Sri Lankas president, etter statsministeren.

## Opprinnelse
Ceylons statsråd ble i 1931 etablert under Donoughmore-konstitusjonen og det første embetet som speaker for en lovgivende organ ble opprettet i form av Statsrådets speaker.

I 1947 – etter anbefalinger fra Soulbury-kommisjonen – ble Statsrådet oppløst. Et parlament, basert på Westminster-modellen, ble etablert med et Senat og Representanthus. Senatets speaker ble leder for Senatet og Representanthusets speaker ble leder for Representanthuset.

Representanthusets speaker var forløperen til den nåværende speakeren for Sri Lankas parlament. Embetet ble innstiftet i 1947.

## Plikter og fullmakter
Speakeren leder Parlamentets debatter og bestemmer hvilke medlemmer som skal få ordet. Speakeren er også ansvarlig for å opprettholde orden under debattene og kan straffe medlemmer som bryter Parlamentets regler. Speakeren er fullstendig partiløs og frasier seg all tilknytning til sitt tidligere parti når hen trer inn i embetet. Speakeren deltar ikke i debatter eller avstemninger (bortsett fra ved stemmelikhet). Hen utøver også administrative og prosedyremessige funksjoner. Speakeren mottar avskjedssøknaden til landets president og er formann for Det konstitusjonelle råd. Sri Lankas høyesterettsjustitiarius – i konsultasjon med Parlamentets speaker – kan avgjøre om landets president midlertidig er ute av stand til å utøve sin myndighet, plikter, funksjoner og utnevner statsministeren til fungerende president.

## Utnevnelse og stedforetredere
Ifølge forfatningen skal Parlamentet, under sitt første møte etter et alment valg, velge tre medlemmer til å tjenestegjøre som speaker, visespeaker/komitéenes formann (som kun skal benevnes som *visepresident*) og komitéenes viseformann. Speakeren kan kun fratre sitt embete hvis hen innleverer sin avskjedssøknad til landets president, opphører å være medlem av Parlamentet eller når Parlamentet er oppløst. 

I speakerens fravær er det visespeakeren (og i begges fravær komitéenes viseformann) som skal lede Parlamentets sesjoner. Hvis ingen av dem er nærværende, skal et medlem – valgt av Parlamentet under en sesjon – lede denne.

## Rangorden, lønn, residens og privilegier
Parlamentets speaker er den tredje høyest rangerte tjenestepersonen i Sri Lanka. Hen kommer bak landets president og statsminister i rangordenen. Fra 1948 til 1971 (da Senatet ble avskaffet) kom Parlamentets speaker på en femteplass i rangordenen bak generalguvernøren, statsministeren, høyesterettsjustitiariusen og Senatets president. Fra 1971 til 1978 kom Parlamentets speaker på en fjerdeplass i rangordenen etter generalguvernøren/presidenten, statsministeren og høyesterettsjustitiariusen. Etter det andre tillegget til republikkens forfatning av 1978 ble Parlamentets speaker plassert på en andreplass i suksesjonsrekkefølgen til embetet som Sri Lankas president. 

I 2016 mottok speakeren en lønn på Rs. 68,500 per måned og andre rettigheter som medlem av Parlamentet.

I tillegg kan hen bruke speakerens residens, Sri Jayawardenapura-Kotte, og er berettiget til transport og sikkerhet ordnet av det parlamentariske sekretariat. 

Før hvert møte i Parlamentet går speakeren inn i salen i prosesjon etter serjeant-at-arms og bærer den seremonielle staven *(ceremonial mace)*, som symboliserer Parlamentets autoritet. Speakeren har sitt kontor i Parliament Complex, og Parlamentets generalsekretær – som er ansvarlig for parlamentets administrative plikter – rapporterer til speakeren.

## Speakere

## Referanser


## Kilder
*