Angelo Maria Quirini

**Angelo Maria Quirini** (opprinnelig fornavn *Girolamo*, født 30. mars 1680 i Venezia, død 6. januar 1759 i Brescia) var en italiensk høylærd kardinal.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Girolamo Quirini nedstammet fra den venetianske patrisierfamilien Quirini Stampalia. Han vokste opp i Brescia.

### Benediktiner
Han trådte deretter inn i benediktinerordenen i Firenze i 1696 og havnet snart i klosteret Monte Cassino. Han hadde ordensnavnet *Angelo Maria*. Han studerte gresk, hebraisk og matematikk. Fra 1710 til 1714 foretok han studiereiser til Frankrike, Nederlandene, Tyskland og England, og knyttet mange forbindelser med opplysningens ledende skikkelser. Fra 1718 var han medlem av den pavelige kommisjon av den greske liturgiske litteratur. Han ble abbed av Monte Cassino i 1718. 

### Biskop, kardinal
Han ble deretter erkebiskop av Korfu (1723-1727) og biskop av Brescia (1727-1755) og ble utnevnt til kardinal i 1727, med Sant'Agostino som tittelkirke, tillike med San Marco og Santa Prassede, og til sist Santi Bonifacio e Alessio.

I 1730 ble han bibliotekar for Vatikanbiblioteket. I 1747/48 la han igjen ut på en reise, gjennom Sveits og  Bayern. Han var på denne tid blitt medlem av vitenskapsakademier i Berlin, Wien og Russland, og medlem av det første lærde selskap i Habsburgmonarkiet, *[[Societas eruditorum incognitorum in terris Austriacis]]*.

På grunn av voksende uoverensstemmelser og misnøye med pave Benedikt XIV og hans pavelige regjering i 1751 trakk seg som prefekt for Vatikanbiblioteket og fikk trekke seg tilbake til sin bispestol i Brescia. Konkrete foranledninger var pavens utnevnelse av kardinal Domenico Passionei som pro-prefekt for biblioteket, og pavens holdning i et politisk ærende overfor republikken Venezia. 

Ved grundige studier og vidstrakte reiser hadde han skaffet seg en omfattende lærdom, noe hans skrifter også bærer et vitnesbyrd om. Særskilt beskjeftiget han seg med liturgiens historie. Hans fredselskende sinnelag gjorde ham høyt skattet også av protestanter.

Quirini brevvekslet med en rekke av tidens mest betydelige lærde og filosofer, som Voltaire, Johann Jakob Breitinger, Franz Ignatius Rothfischer, Abraham Gotthelf Kästner, Johann Christoph Gottsched, Georg Wilhelm Kirchmaier, Bernard de Montfaucon, Jean Henri Samuel Formey, såvel som med kong Fredrik II av Preussen og pave Benedikt XIV.

Gavlinnskriften på St.-Hedwigs-katedralen i Berlin nevner kardinal Quirini som dens hovedstifter.

Blant hans mange publiserte arbeider er de følgende: *Orthodoxa veteris Græciæ officia* (1721), *Enchiridion græcorum* (1725), *Primordia Corcyræ* (samme år), *Specimen variæ literaturæ, quæ in urbe Brixia... florebat* (2 bind, 1739), biografier over pavene Paul II og Paul III med flere. Han besørget også utgivelsen av Efrem Syrers arbeider på gresk, syrisk og latin i 6 bind (1732–46). Sin eget levnet skildret Querini i *Commentarii de rebus pertinentibus ad Quirinum* (3 bind, 1749).

Han er grunnlegger av *Biblioteca Queriniana* i Brescia, som fortsatt består.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
* Kardinal *Angelo Maria Quirini* (1680-1755) *17231

## Referanser


## Litteratur
* 
*