Santa Balbina

**Santa Balbina**, også kalt **Santa Balbina all'Aventino**, er en kirke, basilica minor og tittelkirke i Roma, viet den hellige jomfrumartyren Balbina. Kirken er ved Via di Santa Balbina i rione San Saba og er i sognet San Saba.

## Kirkens historie
Kirken nevnes skriftlig omtalt i et dokument fra synoden i Roma i 595.

Pavene Gregor III (731–741) og Leo III (795–816) lot den ombygge og utsmykke. På 1000-tallet tilkom et kloster tilsluttet kirken. På grunn av områdets usunne tilstand ble kirke og klosteret oppgitt på 1100-tallet; kirken forfalt. På 1200-tallet ble den overlatt til greske munker fra Santa Maria in Cosmedin. De befestet klosteret til vern mot invaderende barbarer og røvere som på denne tid streifet rundt på den romerske campagna.

På initiativ av kardinal Marco Barbo gjennomgikk kirken en gjennomgripende restaurering, og da ble taket lagt om. Pave Klemens VIII lot i 1598 ombygge kirken og gav den absiden med fresker.

Under ledelse av kunsthistoriker og arkitekt Antonio Muñoz ble den restaurert årene 1927–1930. Muñoz' strategi innebar å gjenstille kirken til det utseende han trodde at den hadde hatt i middelalderenb; han hadde imidlertid sjelden arkeologiske bevis for sine meninger. Senere tillegg, som under barokken, behandlet han med forakt. I Santa Balbina lot Muñoz blant annet gjenåpne vinduer som var blitt murt igjen eller forminsket; de tre vinduer i ble også foresett med *[[transenna]]e*, det vil si en slags perforert skjerm i stein eller marmor. I følget Ferruccio Lombardi ødela Muñoz flere kunsthistorisk verdifulle arkitektoniske elementer.

## Interiøret
Kirken har ett skip med abside. I absidens halvkuppel har Anastasio Fontebuoni freskemalt *Den forherligede Kristus med de hellige Balbina, Quirinus og Felicissimus*; fresken er fra 1623. Under høyalteret venereres Balbinas, Quirinus og Felicissimus' relikvier.

Interiøren har ti sidekapell, fem på hver side. Flere av kapellene er imidlertid ikke i bruk.

### Høyre side
;Cappella di San Pio da Pietrelcina
Første sidekapell til høyre er viet den hellige Padre Pio. Foruten en moderne statue av hem er det i kapellet et freskefragment fra 1300-tallet.

;Cappella di San Giovanni da Capestrano
Andre kapell er viet den hellige Giovanni da Capistrano. Alterbildet er *Jomfru Maria åpenbarer seg for den hellige Giovanni da Capistrano*.

;Cappella di Nostra Signora di Lourdes
Tredje kapell et viet Vår Frue av Lourdes. I kapellet er statuen *Vår Frue av Lourdes* og ytterligere freskefragment fra 1300-tallet.

;Cappella del Santissimo Crocifisso
Dette kapell er viet den korsfestedee Kristus. Alteret prydes av relieffet *Korsfestelsen*, utført av Mino da Fiesole i 1460.

;Cappella di Santa Margherita da Cortona
Det femte kapellet var tidligere viet den hellige Margareta av Cortona.

### Venstre side
;Cappella della Madonna di Fátima
Tredje sidekapell til venstre er viet Vår Frue av Fátima. Kapellet hyser blant annet en 1200-tallsfreske forestillende *Kristus og Jomfru Maria med fire apostler*, attribuert til Pietro Cavallinis skole.

;Cappella di Sant'Antonio di Padova
Femte sidekapell er viet den hellige Antonius av Padova og har en moderne statue av ham.

På fasadens innervegg er Stefano de Surdis gravmonument, et cosmatarbeid fra 1303.

## Kirken i tidlige fortegnelser

## Tittelkirke
Kirken  ble stiftet som tittelkirke på 500-tallet.

;Kardinalprester 1200- til 2000-talet
* Tommaso da Capua: 1221–?
* Simon d'Armentières: 1294–1297
* Eleazario da Sabrano: 1378–1379/1381
* Bandello Bandelli: 1408–1416
* Guglielmo Carbone-Tomasello: 1411–1418, pseudokardinal utnevnt av motpave Johannes XXIII
* John Kemp: 1440–1452
* *Vakant*: 1452–1467
* Amico Agnifilo della Rocca: 1467–1469
* *Vakant*: 1469–1473
* Giovanni Battista Cybo: 1473–1474, den senere pave Innocens VIII
* Girolamo Basso della Rovere: 1477–1479
* *Vakant*: 1479–1484
* Juan Margarit i Pau: 1484
* *Vakant*: 1484–1450
* Juan de Vera: 1500–1507
* Francisco Jiménez de Cisneros: 1507–1517
* Adrien Gouffier de Boissy: 1517–1520
* Giovanni Piccolomini: 1521–1524
* *Vakant*: 1524–1535
* Girolamo Ghinucci: 1535–1537
* Gasparo Contarini: 1537–1539
* Pier Paolo Parisio: 1540–1545
* Jacopo Sadoleto: 1545
* Ottone di Waldburg: 1545–1550
* Pedro Pacheco Ladrón de Guevara: 1550–1557
* Lorenzo Strozzi: 1557–1571
* Gaspar Cervantes de Gaete: 1572–1575
* Gaspar de Quiroga y Vela: 1578–1594
* Pompeo Arrigoni: 1597–1616
* Antonio Zapata y Cisneros: 1616–1635
* Alfonso de la Cueva-Benavides y Mendoza-Carrillo: 1635–1644
* Juan de Lugo: 1644–1660
* Pascual de Aragón-Córdoba-Cardona y Fernández de Córdoba: 1661–1677
* Lazzaro Pallavicino: 1677–1680
* *Vakant*: 1680–1687
* José Aguirre: 1687–1694
* Ferdinando d'Adda: 1696–1714
* Antonio Felice Zondadari: 1715–1731
* Girolamo Grimaldi: 1731–1733
* Thomas Philip Wallrad d'Alsace-Boussut de Chimay: 1733–1752
* *Vakant*: 1752–1760
* Girolamo Spinola: 1760–1775
* *Vakant*: 1775–1782
* Alessandro Mattei: 1782–1786
* Antonio Felice Zondadari: 1801–1823
* Ercole Dandini: 1823–1840
* Silvestro Belli: 1841–1844
* Giacomo Piccolomini: 1846–1847
* Giuseppe Pecci: 1850–1855
* Enrico Orfei: 1858–1870
* Giuseppe Andrea Bizzarri: 1875–1877
* Giacomo Cattani: 1880–1887
* Amilcare Malagola: 1893–1895
* Donato Maria Dell'Olio: 1901–1902
* *Vakant*: 1902–1916
* Auguste-René-Marie Dubourg: 1916–1921
* Jean Verdier: 1929–1940
* *Vakant*: 1940–1946
* Clément-Emile Roques: 1946–1964
* Léon-Etienne Duval: 1965–1996
* Péter Erdő: 2003–

## Kommunikasjoner
Næreaste tunnelbanestasjon er  Circo Massimo.

## Bilder

## Referanser


## Litteratur
*
*
*
*
*
*
*

## Eksterne lenker
*