Stor kudu

**Stor kudu** (*Strepsiceros strepsiceros*) er en skruehornantilope (Tragelaphini) i den monotypiske slekten ***Strepsiceros***. Skruehornantiloper inngår i underfamilien oksedyr (Bovinae) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er utbredt i det sentrale- østlige- og sørlige Afrika.

Verdens naturvernunion (IUCN) regner arten som livskraftig og anslo totalpopulasjonen av voksne forplantningsdyktige dyr til cirka  individer per 2016, men man vet svært lite om antallene i de ulike populasjonene.

## Taksonomi

Populærnavnet *stor kudu* antyder også en liten kudu (*Ammelaphus imberbis*), men disse to artene er bare fjernt beslektet, så populærnavnene kan være misvisende. Stor kudu er nemlig nærmere beslektet med elander (*Taurotragus*) enn liten kudu.

Det hersker uenighet og forvirring omkring både navnet, slektstilhørigheten og inndelingen av denne arten. Noen deler arten inn fire underarter, men det er mer vanlig å dele den inn i tre.

Bovids of the World regner derimot med tre selvstendige arter og splitter dessuten nominatformen i to, som kappstorkudu  og zambezistorkudu . Samtidig mener Castelló (2016) at *chora* og *cottoni* er hverandres synonymer og derfor samme art, hvorav  skal gis prioritet. Dette er imidlertid en inndeling som i øyeblikket mangler bred støtte.

I inndelingen under fører vi opp de tre tradisjonelle underartene, siden gruppas taksoner fortsatt regnes som uavklarte.

## Biologi

Stor kudu minner om liten kudu, men er betydelig større. Arten har tydelig kjønnspreg, i det hannene bærer lange korketrekkerlignende skruhorn og blir betydelig større enn hunnene.

De fysiske målene varierer mye med kjønnet og noen mellom underartene. Nominatformen blir størst. Kroppslengden utgjør cirka 185–245 cm og skulderhøyden ligger rundt 100–160 cm. Halen måler 30–55 cm. Vekten ligger rundt 120–315 kg. Hannens horn måler 100–160 cm hos nominatformen, mens hornlengden hos bukkene av rasene *chora* og *cottoni* typisk måler 83–90 cm. De to blir heller ikke like høye og tunge som nominatformen. Også nominatformen varierer noe i hornlengden, mellom den lille sørligste populasjonen, kalt kappstorkudu (hornlengde 100–140 cm), og den langt større og litt mer nordlige populasjonen, kalt zambezistorkudu (hornlengde 100–160 cm).

Pelsen varierer i farge, fra rødlig lysbrun til blek blågrå, spesielt hos eldre hanner. Langs flankene har dyr tynne tverrgående lyse striper, som varierer i antall og intensitet i mellom de ulike populasjonene. Fargen blir litt lysere nedover lemmene, og nærmest hvite eller gulhvite hos de to nordligste underartene.

Arten har smal, kort oppreist man fra nakken og over ryggen (hvor den er kortere) til halen. Over skulderhumpen, som er mer uttalt hos hanner enn hunner, topper manen seg i en hårtufs. Hannene har betydelig kraftigere hals enn hunnene, og dessuten «geiteskjegg» og en ragget frontal hårkam som vokser nedover framhalsen ned til overbrystet. Hårkammen er lys og ganske lang hos hanner i den aller sørligste populasjonen (*strepsiceros*), lys og kort hos de to nordligste populasjonene (*chora* og *cottoni*), men mørk og halvlang hos den største populasjonen (som noen kaller *zambeziensis*). Hunnene har slank hals og mangler den frontale hårkammen.

Hunnens «hode» er mindre enn hannens, så de store og bredt ansatte ørene virker større i forhold. Mellom øynene, over innerste del av snuteryggen på dyra, har arten en lys V-formet hvit eller blekgul markering. Hos noen dyr kan den V-formede markeringen være brutt på midten, slik at den framstår som to avlange lyse flekker. Hos de to sørlige populasjonene har dyra tre karakteristiske lyse kinnflekker, mens disse kinnflekkene kommer ikke like klart til uttrykk hos i de nordlige populasjonene.

Stor kudu opptrer i små grupper av hunner og kalver, ledet av en matriark. Smågruppene kan ved anledninger samle seg i midlertidige større grupper, bestående av 12 eller flere individer. Hannene lever alene eller i såkalte «ungkarsgrupper». Habitatet består av i skog, krattskog, savanne, og ørken, der det finnes ly og er tilgang på mat og ferskvann, i høyder opp mot  i Etiopia. Arten er ikke selektiv i kosten, som gjerne består av lauv, skudd, belger og frukt, samt et bredt utvalg av busker, kratt og sukkulenter.

Paringstiden varierer med utbredelsen. Hunner i de to nordlige populasjonene (*chora* og *cottoni*) går drektige i 210–240 dager, mens hunner av nominatformen går drektig i 255–270 dager. Når fødselen nærmer seg forlater hunnene de andre og gjemmer seg bort. Hun føder én kalv, som hun dier og holder gjemt vekk i noen uker, før de to gjenforener seg med de andre igjen. Kalven avvennes omkring seks måneder gammel. Hunner blir kjønnsmodne cirka 15–21 måneder gamle, hanner når de er cirka 21–24 måneder.

## Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak *Bovids of the World*.

* Bovidae, kvegfamilien
** Bovinae, oksedyr
*** Boselaphini
*** Tragelaphini, skruehornantiloper
**** *[[liten kudu|Ammelaphus]]*, småkuduer (monotypisk)
**** *[[Nyala]]*, nyala
**** *[[Tragelaphus]]*, buskbukker
**** *[[stor kudu|Strepsiceros ]]*, storkuduer
***** *[[stor kudu|S. strepsiceros]]*, stor kudu
****** *S. s. strepsiceros* (nominatformen), sørlig stor kudu
****** *S. s. chora*, østlig stor kudu
****** *S. s. cottoni*, vestlig stor kudu
**** *[[Taurotragus]]*, elander
*** Bovini, villkveg og bøfler
** Antilopinae, antiloper

## Referanser




## Eksterne lenker
*