open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Episus

***Episus*** er en slekt av biller som hører til overfamilien snutebiller (Curculionoidea). 

## Utseende
Middelsstore, avlange snutebiller, gjerne dekket av et lysgrått støvlag. Antennene er korte og kraftige.

## Levevis

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

Noen ganger blir den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae), med blant annet slekten rotsnutebiller (*Otiorhynchus*), regnet til Brachyceridae. Noen inndelinger regner Brachyceridae som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae).

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Brachyceridae]]**
****** Underfamilien Microcerinae Lacordaire, 1863
******* Slekten ***Episus*** Billberg, 1820 - 58 arter
### Liste over artene

* *[[Episus aculeatus]]* Labram & Imhoff, 1838
* *[[Episus angulicollis]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus angusticollis]]* Fåhraeus, 1871
* *[[Episus cognatus]]* Fåhraeus, 1871
* *[[Episus contractus]]* Fåhraeus, 1871
* *[[Episus cyathiformis]]* Gyllenhal, 1833
* *[[Episus cylindrus]]* Louw, 1986
* *[[Episus devylderi]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus dolus]]* Louw, 1986
* *[[Episus dregei]]* Boheman, 1840
* *[[Episus echinatus]]* Boheman, 1840
* *[[Episus elongatus]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus endroedyi]]* Louw, 1986
* *[[Episus exilis]]* Louw, 1986
* *[[Episus fahraei]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus fictus]]* Gyllenhal, 1840
* *[[Episus flexuosus]]* Boheman, 1840
* *[[Episus gibbosus]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus hieroglyphicus]]* Fåhraeus, 1871
* *[[Episus holmi]]* Louw, 1986
* *[[Episus hopei]]* Boheman, 1840
* *[[Episus hypocritus]]* Gyllenhal, 1833
* *[[Episus impressicollis]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus inermicollis]]* Gyllenhal, 1840
* *[[Episus mendosus]]* Gyllenhal, 1833
* *[[Episus oberthuri]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus occidentalis]]* Louw, 1986
* *[[Episus opalinus]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus penrithae]]* Louw, 1986
* *[[Episus planus]]* Louw, 1986
* *[[Episus robustus]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus roelofsi]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus rostratus]]* (Fabricius, 1781)
* *[[Episus rotundicollis]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus saritae]]* Louw, 1986
* *[[Episus simulator]]* Dalman, 1833
* *[[Episus spinosus]]* Boheman, 1840
* *[[Episus sputatilius]]* Gyllenhal, 1833
* *[[Episus tenuis]]* Fairmaire, 1887
* *[[Episus tubervultus]]* Louw, 1986
* *[[Episus westermanni]]* Aurivillius, 1885
* *[[Episus whiteheadi]]* Louw, 1986

## Eksterne lenker
*
Kommunestyrevalg i Lunner

**Kommunestyrevalg i Lunner** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Lunner kommune i Akershus. 

## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget 2015

## Se også

* Liste over ordførere i Lunner

## Referanser
F-test for varianslikhet

**F-test for varianslikhet** er innen statistikk en metode for å teste en nullhypotese om at to populasjoner har lik varians. Metoden betraktes som meget sensitiv for avvik fra normalfordeling.

## Referanser
Sarakka Gaup

**Sarakka Gaup** (; født 1991) er en samisk-norsk skuespiller og dramatiker fra Oslo og Kautokeino. Hun har bachelor i skuespillerfag fra Kunsthøgskolen i Oslo (avgang 2022). Gaup er datter av forfatteren Ailo Gaup.

Sarakka Gaup var en av fire vinnere av skrivekonkurransen «Sápmi muitala/ forteller» i 2022 med stykket *Sámi bucketlistu.*  Hun ble her omtalt av lederen for Dramatikkens Hus som en å følge med på.

Gaup har erfaring fra film, TV-serier, dansekompanier, fortellerteater, dubbing, joik- og sangfremførelse og performance. Som skuespiller har hun spilt i stykker ved Hålogaland Teater, Beaivváš Sámi Našunálateáhter, Det Norske Teatret, Giron Sámi teáhter og Riksteatern i Sverige. Hun hadde også en sentral rolle i det nye teaterstykket *Veien sitt ansikt* av Julian Karenga, som hadde urpremiere under Festspillene i Nord-Norge 2023

Sarakka Gaup har blitt tildelt Sametingets kultur- og idrettsstipend og Sparebankstiftelsen Nord-Norge Talentstipend. Hun har også vært samisk veiviser.

## Medvirket i produksjoner
* 2023: *Oresteia*, Det Norske Teatret (skuespiller)
* 2023: *Veien sitt ansikt,* av Julian Karenga, Festspillene i Nord-Norge (skuespiller)
* 2019: *Pelle Njommil- Pelle Hare,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)
* 2019: *Durre-bjørnen,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)
* 2019: *Kvinnerommet*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)
* 2018: *Pippi Nallesuohkku,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)
* 2017: *Vinduer,* Hålogaland Teater (skuespiller)
* 2016: *Reaktor,* Giron Sámi Teáhter (skuespiller)
* 2012: *Stáinnak,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)
* 2011: *Sangen fra Rotsundet*, Beaivváš Sámi Našunálateáhter (regiassistent)
* 2011: *Gollegiella/ gullspråket,* Beaivváš Sámi Našunálateáhter (skuespiller)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kommunestyrevalg i Marker

**Kommunestyrevalg i Marker** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Marker kommune i Østfold. Marker ligger lengst nord-øst i fylket.

## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget 2015

## Referanser
Hornnes skole

**Hornnes barneskole** ligger ved Skjeberg stasjonsby, ved det tidligere kommunesenteret i Skjeberg. 

## Ullerøy leirskole
Virksomheten har ansvaret for Ullerøy leirskole med vikingbåten Visund. Ullerøy leirskole har en beliggenhet mellom fortidsminner, krigshistorie og natur i strandbeltet i Skjebergkilen. Selve leirskolevirksomheten er forbeholdt elever i grunnskolen i Sarpsborg kommune. 

## Trivselsledere
Med Trivselslederprogrammet legger elever på 4.-7.trinn til rette for aktiviteter i friminuttene for alle elever på Hornnes barneskole.

Hornnes barneskole har meldt seg på programmet med Trivselsledere. Trivselsleder, TL, er et program for økt aktivitet og økt trivsel i friminuttene, sfo-tiden og fysisk aktivitetstimer.

Elever på 4.-7. trinn velges til trivselsledere for et halvt år av gangen. Valget består i at elevene gjennom en hemmelig nominasjon sier sin mening om hvem som bør ha vervet, men at læreren avgjør. Trivselslederne sendes på kurs i aktivitets- og trivselsledelse, og de legger til rette for lek først og fremst i storefri. I programmet inngår også utstyrspakker, der elevene vil få tilgang til mer utstyr enn tidligere, til bruk i lek ute.

## Bibliotek
Skolebiblioteket på Hornnes barneskole bruker det elektroniske biblioteksystemet Mikromarc. Alle bøkene har blitt registrert med egen strekkode, og alle elever må ha lånekort med strekkode for å låne bøker. Det er det samme kortet som utstedes og brukes av hovedbiblioteket i Sarpsborg og biblioteket i Skjeberg.

På skolebiblioteket finnes ca. 3000 bøker. Det er alt fra enkle billedbøker til ungdomsbøker og aktuelle faktabøker. 

## Eksterne lenker
*
Cáskinjohka

**Cáskinjohka** er ei elv i Karasjok kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Anárjohka, og er 9,8 kilometer lang, eller 31,5 regnet fra fjerneste kilde. Elva dannes ved samløpet av de to tilløpselvene Davit Cáskinjohsuorgi og Oarjjit Cáskinjohsuorgi, som begge har utspring fra våtmarksområdet Spierkojeaggi. Etter samløpet renner Cáskinjohka mot øst til samløpet med Anárjohka ved Basevuovdi.

## Referanser
Dose-respons-sammenheng

**Dose-respons-sammenheng** er et prinsipp for beskrivelse av sammenheng mellom mengden av eksponering og reaksjon. Prinsippet er sentralt innen toksikologi, blant annet for å definere ADI (akseptabelt daglig inntak) for et stoff. Det benyttes også i evaluering av effekter og bivirkninger fra legemidler.

For å beskrive dose-respons-sammenheng benyttes gjerne ikke-lineær regresjonsanalyse.

## Referanser
Davit Cáskinjohsuorgi

**Davit Cáskinjohsuorgi** er ei elv i Karasjok kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Cáskinjohka, og er 21,7 kilometer lang. Elva har utspring fra myr- og våtmarksområdet Spierkojeaggi. Den renner først mot nordøst forbi lave åser og inn på Cáskinjeaggi, et annet stort myrområde. Her snur elva mot sørøst og fortsetter gjennom det flate myrlandskapet til den løper sammen med Oarjjit Cáskinjohsuorgi og danner Cáskinjohka.

## Referanser
Oarjjit Cáskinjohsuorgi

**Oarjjit Cáskinjohsuorgi** er ei elv i Karasjok kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Cáskinjohka, og er 14,5 kilometer lang. Elva har utspring fra våtmarksområdet Spierkojeaggi. Den renner først sørover i en bue rundt det lave fjellet Cáskinčohkka, og fortsetter mot øst over den sørligste delen av det store myrområdet Cáskinjeaggi, til den løper sammen med Davit Cáskinjohsuorgi og danner Cáskinjohka.

## Referanser
En helt alminnelig familie

***En helt alminnelig familie*** (originaltittel: *En helt almindelig familie*) er en dansk dramafilm fra 2020, regissert av Malou Reymann etter eget manus. Filmen er Reymanns debut som regissør av en spillefilm. Den ble produsert av Matilda Appelin og René Ezra for Nordisk Film.

Filmen handler om en familie med to barn hvor faren plutselig forteller at han er transkjønnet og hvordan dette påvirker dem.

## Roller (utvalg)
* Mikkel Boe Følsgaard som Thomas / Agnete
* Kaya Toft Loholt som Emma
* Rigmor Ranthe som Caroline, søster
* Neel Rønholt som Helle, mor
* Kristian Halken som morfar

## Priser
Kaya Toft Loholt mottok Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle som Emma og Reymann Bodilprisens talentpris i 2021.
*En helt alminnelig familie* var nominert i to klasser av Robertprisen; både i klassen for årets danske spillefilm og årets barne- og familiefilm. Den vant i sistnevnte kategori. I tillegg mottok Thomas Foldberg og Henrik Steen Robertprisen for årets sminkør.

## Referanser

 
 
 


## Eksterne lenker
*
Rhopalomerus

***Rhopalomerus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen snutebiller (Curculionoidea). De blir ofte regnet som en undergruppe av familien snutebiller (Curculionidae) eller til familien sumpsnutebiller (Erirhinidae), men nyere klassifikasjoner (for eksempel *Fauna Europaea*, http://www.faunaeur.org ) regner dem ofte som en egen familie. De er små snutebiller som lever underjordisk. 

## Utseende
Små, ovale snutebiller. Snuten er ganske lang, og antennene er festet nær spissen av denne. Brystskjoldet (pronotum) er lengre enn bredt, med helt avrundede sider og store punktgroper på oversiden. Det kan ha en Y-formet fure. Dekkvingene er ovale, med tydelige punktrekker. Beina, spesielt føttene, er ganske korte, bakleggene er flate og utvidet sidelengs, nærmest trekantede.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand (de fleste artene) og i Chile (typearten).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien Raymondionymidae Reitter, 1913
****** Underfamilien Raymondionyminae Reitter, 1913 – ev. plassert i Erirhinidae eller snutebiller (Curculionidae)
******* Stammen **[[Raymondionymini]]** Reitter, 1913 – ca. 80 beskrevne arter
******** Slekten ***Rhopalomerus*** Blanchard, 1851
### Liste over artene

* *[[Rhopalomerus aenescens]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus alternans]]* (Broun, 1917)
* *[[Rhopalomerus antennalis]]* (Broun, 1909)
* *[[Rhopalomerus argutus]]* (Sharp, 1883)
* *[[Rhopalomerus aspersus]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus atratus]]* (Broun, 1921)
* *[[Rhopalomerus calvulus]]* (Broun, 1913)
* *[[Rhopalomerus dennanensis]]* (Broun, 1913)
* *[[Rhopalomerus elegans]]* (Pascoe, 1876)
* *[[Rhopalomerus fasciatus]]* (Broun, 1881)
* *[[Rhopalomerus femoralis]]* (Broun, 1909) 
* *[[Rhopalomerus fervidus]]* (Pascoe, 1876)
* *[[Rhopalomerus fucosus]]* (Pascoe, 1877)
* *[[Rhopalomerus hudsoni]]* (Marshall, 1937)
* *[[Rhopalomerus interstitialis]]* (Broun, 1880)
* *[[Rhopalomerus lituratus]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus luctuosus]]* (Broun, 1886)
* *[[Rhopalomerus maculosus]]* (Broun, 1881)
* *[[Rhopalomerus maurus]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus nobilis]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus nubilans]]* (Broun, 1881)
* *[[Rhopalomerus picipennis]]* (Pascoe, 1876)
* *[[Rhopalomerus robustus]]* (Marshall, 1926)
* *[[Rhopalomerus squamifer]]* (Broun, 1893)
* *[[Rhopalomerus tenuirostris]]* Blanchard, 1851
* *[[Rhopalomerus tristis]]* (Broun, 1917)
* *[[Rhopalomerus wakefieldi]]* (Pascoe, 1877)

## Kilder
Morrone, J.J., Osella, G. og Zuppa, A.M. 2001. Distribution patterns of the relictual subfamily Raymondionymidae (Coleoptera, Erirhinidae): a track analysis. *Folia Entomologica Mexicana* 40 (3): 381-388.

Nettressursen Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. http://www.faunaeur.org 

## Eksterne lenker
* 
*Raymondionymus orientalis* (foto: Massimo Meregalli): https://web.archive.org/web/20070208052254/http://www.dba.unito.it/pers/mere_foto3.html
* Artikkel om ''Raymondionymus marqueti''
Flytende gjennomsnitt

**Flytende gjennomsnitt** eller **glidende gjennomsnitt** er en statistisk metode for gjennomsnittsberegning av tidsserier. I stedet for å basere seg på sanntidsverdi eller gjennomsnitt fra korte intervaller hentes gjennomsnittet fra en lengre definert tidsperiode. Metoden brukes for å korrigere for tilfeldige variasjoner som kan lede til konklusjoner på feil grunnlag, og ved visualisering gir det et «glattere» bilde som er enklere å tolke.

Et lineært flytende gjennomsnitt vektlegger hele det definerte tidsintervallet likt. Motsatsen er å benytte eksponentielt flytende gjennomsnitt (også kalt eksponentiell glatting) der man kan gjør en vekting av data basert på deres alder.

## Referanser
Omar Mukhtar-gaten

**Omar Mukhtar-gaten** (arabisk: شارع عمر المختار) er hovedgaten i Gaza på Gazastripen i Staten Palestina. Den løper fra Palestine Square ved Shuja’iyya og ned til Middelhavet i nabolaget Rimal, og utgjør underveis skillet mellom Gamlebyens kvartaler al-Daraj og Zaytoun. Gazas hotellområde ligger rundt Omar Mukhtar-gaten, og det meste av Gazas viktigste bygninger ligger mot gaten. 

Gaten ble anlagt under Første verdenskrig av den osmanske guvernør Jamal Pasja, og den bar først hans navn. Men etter at de osmanske styrker ble drevet ut av Palestina i 1917, besluttet Gazas bystyre ledet av Fahmi al-Husseini å oppkalle gaten etter Omar Mukhtar (1858-1931), en libysk revolusjonsleder.

De britiske makyhavere under Palestinamandatets gjorde Omar Mukhtar-gaten til en hovedgate i 1937, i pakt med den britiske byplanleggeren Henry Kendalls reguleringsplan.

## Viktige bygninger

*Gazas store moské
*Welayatmoskéen
*Hovedbiblioteket
*Palestinian Centre for Human Rights
*Gazas rådhus
*St. Porfyrius' kirke
*Gullmarkedet (Souk ad-Dahab)
*Souk al-Fras
*PLO Flag Shop
*Yazji supermarked
*Rashad Shawwa kultursenter

## Referanser
Kommunestyrevalg i Nesbyen

**Kommunestyrevalg i Nesbyen** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Nesbyen kommune i Buskerud. Nesbyen ligger i Hallingdal.

## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget 2015

## Referanser
Sheikh Ijlin

**Sheikh Ijlin** (arabisk: الشيخ عجلين) er et nabolag i sørlige Gaza by, nær kystveien. Den ligger på en klippe mot Middelhavet, omfatter 2.227 dunum, og hadde 2015 omlag 15.000 innbyggere.

## Historie
En av de viktigste kulturminner i dette området er et mosaikkgulv som ligger på toppen av Batshan-høyden. Det ble oppdaget ved en tilfeldighet sommeren 1966. Det ligger nord i Sheikh Ajlin. Det er gulv i en bysantinsk kirke, og har bilder mange dyr, løver, tigre, sjiraffer, med mere. Inne i en sirkel - en medaljong - i midten var det en ssstekst: «Vi, trehandlerne Mamnos og Isaurus, sønner av den velsignede Isis, skjenket denne mosaikk som en offer til det høyhellige sted i måneden Los i år 569», noe som betyr at det sammenfaller med år 508/509 e.Kr. i henhold til den gazanske kalender.

Den 18. november 2002 angrep Israels forsvar nabolaget og ødela Den palestinske selvstyremyndighets kontorer for de palestinske sikkerhetsmyndigheter.

## Referanser


## Litteratur
* (visit in 1863: p. 214)
*

## Eksterne lenker
*SWP map 19, IAA
*SWP map 19, Wikimedia commons
Kommunestyrevalg i Nore og Uvdal

**Kommunestyrevalg i Nore og Uvdal** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Nore og Uvdal ligger i Numedal.

## Kommunestyrevalget 2023

Det ble avgitt fire blanke stemmer. 15 stemmesedler ble forkastet.

## Kommunestyrevalget 2019

Fremskrittspartiets ene kommunestyremedlem meldte rett etter valget overgang til Høyre.
Et av Arbeiderpartiets kommunestyremedlemmer har meldt seg ut av partiet og møter fra 9. februar 2020 som uavhengig.

## Kommunestyrevalget 2015

## Referanser
São Paulos Grand Prix 2023

**São Paulos Grand Prix 2023** (offisielt navn: *Formula 1 Rolex Grande Prêmio de São Paulo 2023*) var et Formel 1-løp som ble arrangert 5. november 2023 på Autódromo José Carlos Pace i São Paulo, Brasil. Det var det 19. løpet i Formel 1-sesongen 2023 og 51. gang São Paulos Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing. McLaren-fører Lando Norris og Aston Martin-fører Fernando Alonso tok andre- og tredjeplassen.  

## Dekk
Dekkleverandøren Pirelli tok med C2, C3 og C4 dekksammensetningene (angitt som henholdsvis hard, medium og soft) for lagene å bruke.

## Trening
Treningen startet kl. 11:30 lokal tid (UTC−03.00) fredag 3. november. 

## Klassifisering
### Kvalifisering
Kvalifiseringen startet kl. 15:00 lokal tid (UTC−03.00) fredag 3. november.

**Noter:**

* – George Russell fikk en to-plassers grid-straff for å hindre andre sjåfører ved pit-utgangen i Q1.

* – Esteban Ocon fikk en to-plassers grid-straff for å hindre andre sjåfører ved pit-utgangen i Q1.

* – Pierre Gasly fikk en to-plassers grid-straff for å hindre andre sjåfører ved pit-utgangen i Q1.

### Sprint shootout
Sprint shootout startet kl. 11:00 lokal tid (UTC−03.00) lørdag 4. november.

### Sprint

### Løpet

**Noter:**

* – Inkluderer ett poeng for raskeste runde.

* – Charles Leclerc startet ikke løpet på grunn av en strømenhetsfeil som resulterte i en mindre krasj under formasjonsrunden. Hans plass på griden ble stående tom.

## Mesterskapsplassering etter løpet

;Førermesterskap

;Konstruktørmesterskap

* **Note**: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.
* Konkurrenter i fet skrift og merket med en stjerne er verdensmesterne i 2023.

## Referanser
Haugen Produksjoner

**Haugen Produksjoner** er et norsk produksjonsselskap som hovedsakelig jobber med dansekunst. Foretaket, som holder til i Tromsø,  ble stiftet i 2003 i forbindelse med deres første produksjon *Søstre.* Haugen produksjoner drives av dansekunstnerne Liv Hanne Haugen og Anne Katrine Haugen. Begge jobber som skapere og utøvere i forestillingene deres.

Haugens produksjoners første forestilling *Søstre* ble kjøpt opp av Den Kulturelle Skolesekken og Riksteateret og turnerte i hele landet. Forestillingen ble vist 180 ganger og sett av omlag 25 000 publikummere. I 2014 kom oppfølgeren *Søstre -11 år etter* som igjen skildret nære familierelasjoner i et varmt møte med publikum.

Haugen produksjoners verk preges av dokumentarisme og fiksjon, opprørstrang og abstrakt dans, samt en sterk forankring i nordnorsk identitet.  De knytter til seg ulike kunstnere til hvert prosjekt og er kjent for inkluderende prosesser, ofte på tvers av sjangere. De fornyer stadig sitt kunstneriske uttrykk i takt med tida og nye konstellasjoner. Av kunstnere de har samarbeidet med kan nevnes Mari Boine, Lawrence Malstaf, Kristina Junttila, Silje Solheim Johnsen, Jenny Svennson, Bernt Bjørn, Mikkel Gaup, Erik Stifjell m.fl.  

Haugen produksjoner spiller sine forestillinger internasjonalt og har også mottatt EØS midler for samarbeid med Divadlo Kamen (Tsjekkia) og Unseen Theater v/Velimir Velev (Bulgaria). 

## Verk

* 2023-24: *XwomXnseX* 
* 2023: *My brother the Messiah* (LIFE "Reality – Reality")
* 2022: *The Rainstick* 
* 2021: *Ka vil du mæ skog?* 
* 2020: *Finding the balance- changing the world*
* 2019: *Hun & hund*
* 2018: *Digging into my magnificent trashbin I’m searching for my life*
* 2016: *PUST*
* 2014: *Søstre - 11 år etter*
* 2013: *Tygg!* 
* 2013: *HomeMade*
* 2012: *ForDetteErDetVerdt*
* 2011: *Nordområdebevegelsen*
* 2010: *Frø Frø Frø*
* 2009: *Jesus sa; Gå nå du Maria, for jeg orker ikke mer.*..
* 2009: *Joik*
* 2008: *En ramme for nostalg*i
* 2007: *Reisen*
* 2006*: Ulv i skogen*
* 2006*: Lag*
* 2003*: Søstre*

## Referanser
Svolvær skole

**Svolvær skole** er en barne- og ungdomsskole i Svolvær i Vågan kommune i Nordland. Skolen ble først åpnet i 1970, men ble senere totalrenovert i 2012 og gjenåpnet av Kong Harald 20. august samme år.

## Referanser
Elite Ice Hockey League 2023/24

**[[Elite Ice Hockey League]] 2023/24** var den 94. sesongen av Storbritannias øverste nivå i ishockey.

## Tabellen

## Lagene

## Sluttspillet




## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pteracanthus

***Pteracanthus*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae). 

## Utseende
En liten, langbeint, brokete farget snutebille. Pronotum og hodets bakre del er røde, sidene av pronotum kledt med snøvite skjell. Kroppen er svart, men stort sett tett skjellkledt, skjellene er gulbrune på dekkvingene, mesteparten av beina og på sidene av snuten, mest hvite på sidene og undersiden av thorax. Mellom de skjellkledte partiene er det noen blankt svarte felter. Snuten er forholdsvis lang, rund i tverrsnitt, lett krummet. De knebøyde antennene sitter festet omtrent midt på snuten og har en spoleformet, tre-leddet klubbe ytterst. Beina er nokså lange og slanke, lårene med en skarp pigg på undersiden i den ytre delen. Arten etterligner trolig fluer i familien kjøttfluer (Sarcophagidae).

## Levevis
Glanssnutebillene lever på planter, spesielt på arter i korsblomstfamilien (Brassicaceae), men også på en rekke andre planter, blant annet solsikke og reseda. 

## Utbredelse
Arten er utbredt i den neotropiske økosonen (sørlige Mellom-Amerika og nordlige Sør-Amerika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen Ambatini Lacordaire, 1863
******** Slekten ***Pteracanthus*** Dejean, 1835 
********* *[[Pteracanthus smidtii]]* (Fabricius, 1802)

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilder av noen arter
*
Kobi Oshrat

**Kobi Oshrat** (; født i 1944 i Haifa) er en israelsk komponist og dirigent. Han komponerte og dirigerte vinnermelodien til Eurovision Song Contest i 1979, «Hallelujah», som ble fremført av Gali Atari og sanggruppen Milk and Honey. Han komponerte og dirigerte også Israels  bidrag i Eurovision Song Contest i 1985 og 1992.

Yaakov (Kobi) Ventura, senere Kobi Oshrat, vokste opp i Haifa. Foreldrene var sefardiske jøder som hadde immigrert til Israel fra den greske byen Thessaloniki. Oshrat startet sin musikalske karriere i 1958, da han som 14-åring deltok i en konkurranse for unge talenter. I 1969 begynte han å komponere og arrangere musikk for radio, TV og film. Oshrat har skrevet over tusen sanger, og den mestselgende og mest kjente er «Hallelujah», som det er over 400 coverversjoner av rundt i hele verden.

Foruten «Hallelujah» har Kobi Oshrat dirigert og komponert de israelske Eurovision-bidragene «Olé olé», fremført av Izhar Cohen i 1985, og «Ze rak sport», fremført av Dafna Dekel i 1992. I 1987 og 1991 dirigerte Oshrat de israelske bidragene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Janifer

**Janifer** er et etternavn. Merkbare personer med dette etternavnet inkluderer:

* Clarence Sumner Janifer (1886–1950), amerikansk lege
* Laurence Janifer (1933–2002), amerikansk science fiction forfatter

## Se også

* Jennifer
Kommunestyrevalg i Skiptvet

**Kommunestyrevalg i Skiptvet** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Skiptvet kommune i Østfold. Skiptvet ligger i Indre Østfold.

## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019
Ordfører etter kommunestyrevalget i 2019 var Anne-Grethe Larsen (Sp), som tidligere hadde fungert som varaordfører. Varaordfører var Lars Sæther (Ap).

Valgdeltakelse 2019 – 63,7 %

## Valgresultat 2015

Valgdeltakelse 2015 - 58,8 %
## Valgresultat 2011

Valgdeltagelse 2011 - 60,7 %

## Referanser
Liga Nacional de Hockey Hielo 2023/24

**[[Liga Nacional de Hockey Hielo]] 2023/24** var den 53. sesongen av Spanias øverste nivå i ishockey.  fra Portugal var nytt lag for sesongen.  vant både grunnspillet og sluttspillet.

## Tabellen

## Lagene

## Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pourquoi mourir pour Dantzig?

«**Pourquoi mourir pour Dantzig?**» (norsk: hvorfor dø for Danzig?) var et fransk politisk anti-krigsslagord til støtte for appeasement-politikken, som ble til like før andre verdenskrig.

Slagordet ble først til i en artikkel kalt «Mourir pour Dantzig?» skrevet av Marcel Déat i pariseravisen *[[L'Œuvre]]* 4. mai 1939. I denne artikkelen argumenterte Déat for at Polen skulle akseptere Nazi-Tysklands ultimatum om å overgi Fristaden Danzig, for å unngå krig, og at Frankrike ikke hadde noen interesse i å forsvare Polen, og at Hitler kom til å si seg fornøyd med å overta Danzig, og at territoret heller var rettmessig tysk, og at Polen hisset opp til krig og sto i fare for å dra resten av Europa inn i den.

Slagordet representerte en minoritetsposisjon i Frankrike. En meningsmåling i 1939 viste at 76% av den franske befolkningen var villig til å gå til krig mot Tyskland over Danzig.

## Referanser
Salah al-Din-veien

**Salah al-Din-veien** (også kjent som **Salaheddin Road** og **Salah ad-Deen Highway**) er hovedveien på Gazastripen, et territorium tilhørende Staten Palestina. Veien strekker seg over 45 kilometer, over hele lengden av territoriet fra Rafah-overgangen mot Egypt i sør til Erez-overgangen mot Israel i nord. Veien er oppkalt etter 1100-tallets ayyubidiske muslimske general Salah al-Din.

## Historie

Salah al-Din-veien er en av de eldste veiene i verden. Hærene til det gamle Egypt, Alexander den store, de første korsfarerne og Napoleon Bonaparte benyttet all veien i sine forsøk på å erobre Levanten. I det minste fra det osmanske rikes tid fra på 1500-tallet, ble veien forbedret og forlenget fra al-Arish på Sinai i sør til dagens Tyrkia i nord. I århundrer var den kjent som «filisternes vei» og knyttet Egypt til dagens Libanon, Syria, Tyrkia og utover. Etter å ha fått kontroll over Palestina etter Første verdenskrig, bygde de britiske myndigheter en jernbanelinje som løp parallelt med Salah ad-Din-veien for effektiv forsynings- og våpentransport.

Ifølge historikeren Gerald Butt var «hele livets fokus» for Gaza by direkte relatert til veien som «ga byen dens *[[raison d'être]] *.» 

Siden etableringen av Israel i 1948 og den pågående arabisk-israelske konflikt har imidlertid dens tidligere rolle som en viktig forbindelse mellom Egypt og Syria blitt nokså liten.

Under Israels okkupasjon av Gazastripen mellom 1967 og 2005, ble store deler av Salah al-Din-veien stengt for palestinsk trafikk og omdefinert som del av  Israels Highway 4, og den hadde var 12 kontrollpunkter bemannet av Den israelake hær. Under den andre intifadaen ble veien også stengt for israelsk trafikk, unntatt for mindre deler av den. Etter at Hamas overtok kontrollen over territoriet etter å ha nedkjempet Fatah i 2007, kontrollerer de disse sjekkpunktene.

Hamas-regjeringen har siden utvidet og forbedret veien med midler fra deres inntekter fra tunnelsmugling. I 2010 skrev *[[The National (Abu Dhabi)|The National]]* at Salah al-Din -veien *«nå betjener  slitsomme bønder, mekanikk og en rekke fargerike veikantbedrifter langs Salah al-Din-veien, fra det sentrale til det sørlige Gaza. Kameler veiver målløst mellom veibanene, arbeidere graver etter grus i kantene, og vaklende, tutende lastebiler kjører opp- og nedover veien for å frakte smuglergods og hjelpesendinger til Gazalandets 1,5 millioner mennesker ...»*

## Referanser
Alta prestegjeld

**Alta Prestegjeld**, inntil 1862 benevnt **Alten-Talvig prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Alta prosti. Det omfattet sogn i Alta kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Alta kirke. 

Altas kirkesogn er nå en del av Alta kirkelige fellesråd, og underlagt Alta prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Alta og Talvik sognet fra gammelt av til Sørvær prestegjeld, og fikk sin første kirke i distriktet på Årøya i Altafjorden i 1696. Denne kirken ble flyttet til Talvik og innviet i 1708, og dette året anføres følgelig som opprinnelsen til Alten-Talvig prestegjeld. 

Alten-Talvig prestegjeld dannet grunnlaget for Alten-Talvig formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 25. februar 1857 fikk Alten egen kirke og ble et selvstendig kirkesogn. Ved kgl.res. av 27. september 1862 ble Alten-Talvig delt i to prestegjeld, respektive Alten og Talvig prestegjeld. Talvik prestegjeld ble nedlagt og dets sogn lagt under Alta prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 2001.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Alta
* Talvik

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Talvik prestegjeld

**Talvik prestegjeld**, inntil 1862 **Alten-Talvig Præstegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Alta prosti. Det omfattet sogn i Alta kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Talvik kirke. 

Talviks kirkesogn er nå en del av Alta kirkelige fellesråd, og underlagt Alta prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Alta og Talvik sognet fra gammelt av til Hasvik kirke i Sørvær prestegjeld, som gav en meget strabasiøs kirkeferd over det åpne Lopphavet. Det er rimelig å anta at det ble så-som-så med kirkegangen for de få nordmenn som befolket disse grensetraktene, i 1690 oppgitt til å være 18 sjeler. Den *lappiske* befolkningen i området var oppgitt til 32 familier, ble inntil Kalmarkrigen forsøkt beskattet av svenske skatteoppkrevere. For å forsvare dansk-norske interesser ble det i 1610-11 oppført et enkelt festningsverk, *Altenhus* eller *Kongshus*, på Årøya i Altafjorden. Denne festningen ble aldri utfordret militært, ettersom svenskenes ambisjoner om å kontrollere Nord-Norge kjølnet etter Kalmarkrigens avslutning i 1613. Festningsverket forfalt derfor raskt, men det store blokkhuset i tømmer ble brukt som bygningsmaterialer til kirken som i henhold til kgl.res. av 13. juni 1691 ble oppført på Årøy, hvor det heter:

Kirken på Årøy ble innviet i 1696 som det første kristne gudshus i dette distriktet. Sognepresten i Sørvær, Anders Larssøn Vigand flyttet fra den falleferdige kirken på Sørøya og ble den første og formodentlig eneste prest til å forrette i Årøy kirke. Etter hans død i 1704 ble kirken revet ned og oppført i Talvik, da det på Årøy *var ickun tvende beboere*. Talvik kirke ble innviet i 1708, og dette året anføres følgelig som opprinnelsen til *Alten-Talvig prestegjeld*. Ved kgl.res. av 5. april 1720 og 27. august 1723 ble Hasvik sogn utskilt og lagt som annekssogn under Loppen prestegjeld. Masi kapell ble oppført i 1721 og nedlagt 1768.

Kåfjord i Alta sin fremvekst er knyttet til Kåfjord kobberverk, som startet opp i 1826 for å utdrive kobberkismalmen fra grunnen i egnen. Stedet sognet til Talvik sogn, en mils sjøvei ut Altafjorden, som var en strabasiøs kirkevei store deler av året. Ved kgl.res. av 23. desember 1835 ble det følgelig tillat å oppføre Kåfjord kapell, for arbeiderne og funksjonærene ved Kobberverket, og stod ferdig i 1837. Den er forøvrig en de få bygninger som ikke ble nedbrent av tyskerne under tvangsevakueringen av Finnmark i 1944.

Alten-Talvig prestegjeld dannet grunnlaget for Alten-Talvig formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 25. februar 1857 fikk Alten egen kirke og ble et selvstendig kirkesogn. Ved kgl.res. av 27. september 1862 ble Alten-Talvig delt i to prestegjeld, respektive Alten og Talvig prestegjeld. Følgende kapeller ble siden tillatt oppført i Talvik: Komagfjord kapell (ved kgl.res. av 29. mai 1886), Langfjord kapell (ved kgl.res. av 21.mars 1890) og Leirbotn kapell (ved kgl.res. av 16. november 1934).

Talvik prestegjeld ble nedlagt og dets sogn lagt under Alta prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 2001.

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Røiseland

**Røiseland** er et norsk etternavn. Merkbare personer med dette etternavnet inkluderer:

* Bent Røiseland (1902–1981), norsk politiker
* Marte Olsbu Røiseland (født 1990), norsk skiskytter
Hasvik prestegjeld

**Hasvik prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Alta prosti. Det omfattet sogn i Hasvik kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Hasvik kirke. 

Hasviks kirkesogn er nå en del av Hasvik kirkelige fellesråd, og underlagt Alta prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Hasvik prestegjeld hadde en forløper i Sørvær prestegjeld, som ble lagt under Alten-Talvig i 1708. Ved kgl.res. av 5. april 1720 og 27. august 1723 ble Hasvik sogn utskilt fra dette og lagt som annekssogn under Loppen prestegjeld. Ved kgl.res. av 15. desember 1885 ble det tillatt å oppføre Galten kapell på Sørøya i Hasvik sogn. Ved kgl.res. av 10. februar 1989 ble Loppa prestegjeld delt slik at Hasvik sogn ble utskilt ut som eget *Hasvik sognekall*, gjeldene fra 14. august 1989.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Hasvik

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Porsanger prestegjeld

**Porsanger prestegjeld**, inntil 1965 benevnt **Kistrand prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Indre Finnmark prosti. Det omfattet sogn i Porsanger kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Lakselv kirke. 

Porsangers kirkesogn er nå en del av Porsanger kirkelige fellesråd, og underlagt Indre Finnmark prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Porsanger sognet fra gammelt av til Kjelvik sogn og sognekall, hvis kirke lå sydøst på Magerøya. I 1719 ble den første Kistrand kirke oppført, og ble anlagt som annekskirke til Kjelvik prestegjeld. Ved kgl.res. av 19. juli 1793 ble fastsatt at Kistrand skulle være hovedsognet og Kjelvik annekssogn i *Kistrand prestegjeld*. Sognepresten i Kistrand ble samtidig pålagt ansvaret for finnene i Porsangerfjorden. Finnene i Laksefjorden utgjorde en anneksmenighet under dette prestegjeldet. Ved kgl.res. av 19. mars 1813, ble Kautokeino prestegjeld med Kautokeino og Afjuvarre lagt under *Kistrand og Karasjok* prestegjeld.

Kistrand og Karasjok prestegjeld dannet grunnlaget for Kistrand og Karasjok formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 30. januar 1851 ble Kautokeino igjen skilt fra Kistrand som eget sognekall, mens Karasjok fortsatt skulle være annekssogn under Kistrand. Ved kgl.res. av 18. mars 1861 ble Kjelvik annekssogn overført til Måsøy prestegjeld, og ved kgl.res. av 8. oktober 1872 ble Karasjok utskilt som eget Karasjok prestegjeld, gjeldende fra 1. mai 1873. Kgl.res. av 17. juni 1907 gav tillatelse til å bygge Børselv kapell. Ved kronprinsregt.s res. av 15. januar 1965 ble det fastslått at navnet skulle endres fra Kistrand til *Porsanger sognekall*, regnet fra 1. januar samme år, i samsvar med kommunenavnet som hadde blitt endret året før.

Porsanger prestegjeld ble overført fra Hammerfest til Indre Finnmark prosti, gjeldende fra 1. januar 1999.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Porsanger

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Nordkapp prestegjeld

**Nordkapp prestegjeld**, inntil 1954 benevnt **Kjelvik prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Hammerfest prosti. Det omfattet sogn i Nordkapp kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Honningsvåg kirke. 

Nordkapps kirkesogn er nå en del av Nordkapp kirkelige fellesråd, og underlagt Hammerfest prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

### Tunes, Stappen og Skarsvåg

I Reformatsen 1589 er det angitt at kirkene i *Tuenesz [och] [[Gjesværstappan|Stappen]] betienes aff en prest.* I et håndskrevet avskrift av Reformatsen står det *Oc en Annex heder Skarswiig.* Tunes hovedkirke har trolig sin opprinnelse i siste halvdel av 1400-tallet, mens Stappen annekskirke var etterreformatorisk og Skarsvåg oppført på 1620-tallet. Det omfattet i 1593 fiskeværene Tuenes, Vandfjord, Skarsvaag, Opnen, Helgenes og Kamøy, og forøvrig veksler i disse år grensene mellom Tuenes og tilstøtende prestegjeld. Etter 1620 nevnes ikke Tuenes som eget prestegjeld lenger, og det ser ut til at selve fiskeværet er lagt øde. I 1668 heter det *tilforn begygget, nu aldeles øde.* De øvrige vær ble lagt til Hjelmsøy, senere dels til Ingøy og dels Kjelvik prestegjeld.

### Kjelvik, Opnan og Helneset

I Reformatsen 1589 er det angitt at *Keeluijg, Opnen [och] Hellenesz betienis disze 3 kircker aff en prest.* Kjelvik hovedkirke er trolig fra middelalderen, mens Opnan og Helneset annekskirker var etterreformatoriske. I 1668 var Skarsvåg, Måsøy og Sværholt annekskirker under Kjelvik. I 1717 skriver samemisjonæren Thomas von Westen: *Kjelvigens kirke har [[Sværholt]] og [[Laksefjorden|Laksefjord]] under seg, men hvor ubeleilig er allerede fortalt. Derfor formodes ydmygst at det fornødne forslag heretter om kirkens anleggelse på Veidnes og Laksefjordens devolusjon til [[Lebesby prestegjeld|Kjøllefjord prestegjeld]], blir til mange sjelers oppbyggelse approberet*.

### Kjelvik og Nordkapp

I 1719 ble den første Kistrand kirke oppført, og ble lagt som annekskirke til Kjelvik. Ved kgl.res. av 19. juli 1793 ble fastsatt at Kistrand skulle være hovedsognet og Kjelvik annekssogn i Kistrand prestegjeld. Ved kgl.res. av 18. mars 1861 ble Kjelvik annekssogn overført til Måsøy prestegjeld og ved kgl.res. av 16. juni 1911 ble Kjelvik igjen opprettet som selvstendig prestegjeld. Ved kgl.res. av 11. desember 1953 ble navnet på kirkesognet og prestegjeldet Kjelvik endret til *Nordkapp*, gjeldende fra 1. januar 1954.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Nordkapp

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Kvalsund prestegjeld

**Kvalsund prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hammerfest prosti. Det omfattet sogn i Kvalsund kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Kvalsund kirke.

Kvalsunds kirkesogn er nå en del av Hammerfest kirkelige fellesråd, og underlagt Hammerfest prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Kvalsund sognet fra 1600-tallet til Hammerfest sogn og dro i båter på kirkeferd til Hammerfest. I 1763 ble Kvalsund annekssogn opprettet med eget kapell for å betjene fastlandsdelen av Hammerfest prestegjeld. I Kokelv, helt nord på fastlandsdelen, ble Kokelv kirke innviet 27. november 1960. Ved kgl.res. av 4. februar 1972 ble Kvalsund sogn utskilt som eget *Kvalsund prestegjeld* med Kokelv som annekssogn, gjeldende fra 1. januar 1973.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Kvalsund
* Kokelv

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Måsøy prestegjeld

**Måsøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hammerfest prosti. Det omfattet sogn i Måsøy kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Havøysund kirke. 

Måsøys kirkesogn er nå en del av Måsøy kirkelige fellesråd, og underlagt Hammerfest prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

### Ingøy

I Reformatsen 1589 er det angitt at *[[Ingøy kirke|Jnghen]] [har] en kircke [och] en prest*, og kirken har trolig sin opprinnelse i senmiddelalderen. Det omfattet i 1593 fiskeværene Ingø, Gaasnes og Tuefjord, og i 1630 ble Hjelmsøy (se under) annekssogn til Ingøy, i 1593 fiskeværene Ingø, Gaasnes og Tuefjord, og i 1668 også Stappen, Vandfjord, Hjemsø, Knarvig, Havøsund, Latø og Troldfjord, med i alt 37 nordmenn og 3 finner. I matrikkelen av 1694 heter det om Ingøy: *Tilforn brave Borgere og mange Folk nu fast øde. Dette Steds Hovedkirke staar til Nedfalds [..].

=== Hjelmsøy ===

I Reformatsen 1589 er det angitt at *Hielmeszøe [har] j kircke [och] en prest*, og kirken har trolig sin opprinnelse i [[senmiddelalderen]]. Det omfattet  i 1593 [[fiskevær]]ene Hjelmsø, Knarvig, Latø og Stappen. Sistnevnte ble i 1601 overført til [[Nordkapp prestegjeld|Tuenæs præstegjeld]], og i 1630 ble Hjelmsøy annekssogn til Ingøy prestegjeld (se over). Ved [[kgl.res.]] av 10. mai 1746 ble Hjelmsøy sogn nedlagt og kirken ble revet i 1747.

=== Måsøy ===

Ikke nevnt i Reformatsen 1589 og første gang er i 1668 da [[Måsøy kirke|Maasø]] er oppført som *et lidet annex* under [[Porsanger prestegjeld|Kjelvik prestegjeld]], så kirken ble mest trolig oppført på 1600-tallet. Ved kgl.res. av 20. mai 1746 *skulde Ingø kirke flyttes til Maasø og prestegjeldet benevnes Maasø prestegjeld''. Måsøy ble derved hovedsogn for Ingøy, Hjelmsøy og Slotten kirker. Ved kgl.res. av 9. april 1813 ble Måsøy prestegjeld lagt som annekssogn under Hammerfest prestegjeld, men ble allerede ved kgl.res. av 4. desember 1856 og 15. august 1857 atter et eget sognekall.

Maasøe prestegjeld dannet grunnlaget for Maasøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 18. mars 1861 ble Kjelvik annekssogn utskilt fra Kistrand prestegjeld og lagt som annekssogn under Maasø prestegjeld. Ved kgl.res. av 16. juni 1911 ble Kjelvik eget sognekall.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Måsøy

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Karasjok prestegjeld

**Karasjok prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Indre Finnmark prosti. Det omfattet sogn i Karasjok kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Karasjok kirke.

Karasjoks kirkesogn er nå en del av Karasjok kirkelige fellesråd, og underlagt Indre Finnmark prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Karasjok sognet fra gammelt av til Kautokeino sogn. Karasjok gamle kirke ble bygget i tre og oppført i 1807, og var da annekssogn til Kautokeino prestegjeld. Ved kgl.res. av 19. mars 1813 ble Kautokeino og Afjuvarre slått sammen med Kistrand for å danne Kistrand og Karasjok sognekall. 
Ved kgl.res. av 30. januar 1851 ble Kautokeino igjen skilt fra Kistrand som eget sognekall, mens Karasjok fortsatt skulle være annekssogn under Kistrand.

Kistrand og Karasjok prestegjeld dannet grunnlaget for Kistrand og Karasjok formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 1. mai 1873 ble Karasjok sogn utskilt som eget *Karasjok sognekall*. Ved kgl.res. av 30. september 1913 ble det tillatt å vigsle Bæivasgiedde kapell, og ved liknende bestemmelse av 5. juni 1931 gav tillatelse til å oppføre Valjok kapell på Valjokholm.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Karasjok

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Tana prestegjeld

**Tana prestegjeld**, fra 1999 **Tana og Nesseby prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Indre Finnmark prosti. Det omfattet sogn i Tana kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Tana kirke. 

Tanas kirkesogn er nå en del av Tana kirkelige fellesråd, og underlagt Indre Finnmark prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Kirkelyden i Tana sognet fra gammelt av til Lebesby sogn. Det eldste kirkestedet ble oppført rundt 1720 og stod på fastlandet nær utløpet til Tanaelva. Den omtales gjerne som Samekapellet, og ble flyttet til Gamvik i 1856. Den neste kirken ble oppført på Langnes, dagens kirkested, ca en mil syd for elvemunningen. Tana sognet fra gammelt av til Lebesby prestegjeld og ble fra 1846 overført til det nye Nesseby prestegjeld.

Ved kgl.res. av 16. november 1861 ble Tanen opprettet som eget sognekall, med Tanens kirke som hovedsogn, mens Polmak forble under Nesseby. En del av Kjøllefjord annekssogn ble lagt til Tana som Gamvik annekssogn. Fra 1. januar 1914 ble grensene mellom Tana og Gamvik sogn endret, slik at en del av Tana sogn ble overført til Gamvik. Samtidig ble en annen del av Tana sogn skilt ut ut til det nye Berlevåg sogn. Ved kgl.res. av 18. september 1981 ble Tana prestegjeld delt, slik at Berlevåg sogn skilles ut som eget Berlevåg prestegjeld.

Nesseby prestegjeld ble nedlagt og dets sogn lagt under Tana prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1999, og sognekallet ble kallt *Tana og Nesseby*.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Tana
* Polmak
* Nesseby

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser
Vadsø prestegjeld

**Vadsø prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Varanger prosti. Det omfattet sogn i Vadsø kommune i Finnmark fylke, og hovedkirken var Vadsø kirke. 

Vadsøs kirkesogn er nå en del av Vadsø kirkelige fellesråd, og underlagt Varanger prosti i Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

I Reformatsen 1589 er det angitt at kirkene i *[[Vardø kirke|Wardøe]], Kyberg [och] Wastzøe betienes aff en pastor och en cappellan.* Vadsø annekskirke antas å være oppført mellom reformasjonen og 1575, og var opprinnelig et anneks til Vardø prestegjeld. Fra 1694 skjedde det et skifte, og inntil 1849 var Vardø tidvis underlagt Vadsø kirke. Moses Sørenssøn var sogneprest til Vardø til sin død i 1687. Han var mye syk, og embedet ble for det meste styrt av hans kapellan i Vadsø, Ludvig Christenssøn Paus. Da Sørenssøn døde, ble Paus sogneprest til Vardø, men han ønsket ikke å flytte dit. Ved kgl.res. av 28. januar 1688 fikk han tillatelse til å betjene sognekallet uten kapellan, mens en kapellan på Vardø betjente Vardø, Kiberg og Makkaur kirker. Da Paus døde i 1707 ble hans sønn Ludvig Christian Ludvigssønn Paus, ved kgl.res. av 18. august 1707, utnevnt som etterfølger til sin far. Det er riktigst å betrakte Paus den yngre som sogneprest til *Vadsø prestegjeld*, og Vardø som et kapellani under Vadsø.

Ved kgl.res av 5. oktober 1771, gikk kapellaniet på Vardø igjen over til å bli et egen sognekall med Peter Borchgrevink som sogneprest i det gjenopprettede Vardø prestegjeld. Da Peter Vogelius Deinboll ble utnevnt til Vadsø i 1816, ble han ganske snart overdratt betjeningen av samtlige kall i Øst-Finnmark, og fra 1819 måtte han bestyre Øst-Finnmark prosti. Ved kgl.res. av 3. desember ble Vardø igjen anneks til Vadsø prestegjeld. Utfordringen ved sognekallet lå ikke i en stor folkemengde, med de lange avstander og den spredte bosetningen.

Vadsø prestegjeld var lenge delt i to sogn, Vadsø og Nesseby, og ved kgl.res. 31. januar 1846 ble sistnevnte utskilt som Nesseby prestegjeld, med Tana sogn, som lå under Lebesby, som annekssogn. Kgl.res. av 18. mars 1857 gav tillatelse til å oppføre en kirke på sydsiden av Varangerfjorden, og distriktet omkring fjorden ble utskilt som eget Sør-Varanger sogn. Ved kgl.res. av 30. mai 1864 ble dette kirkesogn utskilt til et eget Sør-Varanger prestegjeld. Kgl.res. av 27. februar 1864 fastsatte grensen mellom Nesseby og Vadsø på begge sider av Varangerfjorden.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Vadsø

## Se også
* Historikk for prosti og prestegjeld

## Referanser