Brannen i Crans-Montana 2026

**Brannen i Crans-Montana 2026** fant sted 1. januar 2026 klokken 01.30 da det brøt ut en brann på baren Le Constellation ved skistedet Crans-Montana i kantonen Valais i Sveits. Hendelsen førte til at 41 mennesker omkom og 115 andre ble skadet, mange av dem alvorlig. 

Sveitsiske myndigheter anser det som sannsynlig at gnister fra isfontener antente lydisolerende skum i taket. Intensivavdelingene i Valais nådde full kapasitet, og ofre ble fraktet til sykehus i andre deler av Sveits og til utlandet. Det ble åpnet en strafferettslig etterforskning mot barens eiere.

## Bakgrunn

Kantonen Valais har lenge vært økonomisk avhengig av turisme. Le Constellation var en bar, nattklubb og kafé i Crans-Montana, hovedsakelig populær blant internasjonale turister. Lokalet hadde plass til opptil 300 personer, med ytterligere kapasitet til 40 på terrassen. Baren hadde et shisha- og røykeområde, samt flere TV-skjermer for visning av sportsarrangementer. Utestedet hadde to etasjer: en første etasje og en kjelleretasje som inneholder baren, forbundet med en trapp. Det hadde et overveiende ungt klientell, blant annet fordi det ikke var inngangspenger, og holdt åpent hele året. 

Ifølge BBC News har baren vært «en ekte institusjon» og har eksistert i minst 40 år. Den ble kjøpt og pusset opp i 2015 av Jacques og Jessica Moretti, et fransk ektepar fra Korsika som eier flere utesteder i regionen. Sveitsiske medier rapporterte at gjester hadde klaget på vurderingsplattformer over dårlig behandling av ansatte og mangel på profesjonalitet, og vurderte sikkerheten ved stedet som dårlig.

## Brannen
Mer enn 100 personer befant seg inne i baren da brannen brøt ut, mens de feiret nyttårsaften.

Flere øyenvitner fortalte at de så en servitør holde champagneflasker pyntet med tente isfakler, båret på skuldrene til en bartender. Gnister befant seg bare centimeter fra tretaket, som deretter tok fyr. Et fotografi som franske medier har fått tilgang til, viser flammer som får tak i taket i nærheten av isfaklene. Taket så ut til å være kledd med akustisk skum, som ofte er laget av petroleumsbasert polyuretan. Flere branneksperter påpekte at dette kan ha bidratt til den raske brannspredningen dersom skumplatene ikke var brannhemmende. Et vitne sa at brannen omsluttet nattklubben «i løpet av rundt ti sekunder». 

Personer i nattklubben i kjelleren forsøkte å rømme opp en smal trapp og gjennom en trang dør. Noen knuste vinduer for å komme seg ut, mens en forbipasserende som løp inn for å hjelpe, fortalte at han så mennesker som var alvorlig brannskadet. Myndighetene opplyste at brannen ble forverret av overtenning, et fenomen der brannen frigjør og antenner brennbare gasser.

Kantonpolitiet i Valais opplyste at myndighetene først ble varslet kl. 01.30 etter meldinger om røyk som strømmet ut av baren. Politiet ankom kl. 01.32, og brannvesenet kom kort tid etter. Totalt ble 150 personell,  10 helikoptre og 40 ambulanser satt inn på stedet. Politiet sperret av hele Crans-Montana og innførte flyforbud over byen, og kantonregjeringen i Valais erklærte unntakstilstand. Det ble opprettet triagesentre i nærliggende barer og i en UBS-filial.

## Ofre
Dagen etter brannen bekreftet sveitsiske myndigheter at 40 personer hadde omkommet og at 119 andre var skadet. Flere av ofrene var utenlandske turister, blant annet statsborgere fra Belgia, Bosnia-Hercegovina, Frankrike, Italia, Luxembourg, Polen, Portugal og Serbia. Ifølge lederen for helikopterredningstjenesten var mange av ofrene unge. Fredag opplyste Israels utenriksdepartement at de hadde mottatt melding om at en israelsk statsborger fortsatt var savnet etter brannen.

Det ble opprettet et mottakssenter og en egen hjelpelinje for å støtte berørte familier. Luftambulanser fraktet skadde til sykehus i Sion og Genève. Minst 22 og 12 ofre ble overført til de nasjonale brannskadesentrene i henholdsvis Lausanne og Zürich. Intensivavdelingene i Valais nådde full kapasitet, noe som førte til at pasienter ble transportert til andre sykehus rundt om i landet. Sykehus i hele den fransktalende delen av Sveits ble beskrevet som «overbelastet» av brannskadde pasienter, hvorav de fleste var i alvorlig tilstand. I Italia ble en brannskadeenhet åpnet ved Ospedale Niguarda Ca’ Granda i Milano. 

Det første dødsofferet ble identifisert 2. januar: en 16 år gammel italiensk statsborger. Blant de skadde var en 19 år gammel fotballspiller i FC Metz, som ble overført til en brannskadeenhet i Stuttgart i Tyskland med alvorlige brannskader. Barens medeier, Jessica Moretti, var blant gjestene og overlevde med lettere brannskader på armen. En 18-åring som ble skadd døde 31. januar, etter en måned på sykehus.

## Etterforskning
Kantonale statsråder, politi og kantonens riksadvokat, Béatrice Pilloud, holdt en pressekonferanse om morgenen 1. januar. Pilloud uttalte at et angrep ikke ble vurdert som brannårsak. Senere samme kveld holdt lokale myndighetene og presidenten i Det sveitsiske edsforbund, Guy Parmelin, som hadde besøkt åstedet, en ny pressekonferanse. Pilloud sa at det ennå ikke forelå tilstrekkelige bevis til å bekrefte eller avkrefte noen teorier, men hun gjentok at et angrep ikke ble vurdert. 

Pilloud opplyste at etterforskningen skulle avklare om alle sikkerhetsstandarder var overholdt. Sveitsiske brannsikkerhetsregler er generelt strengere enn i resten av Europa. Blant annet krever regelverket at offentlige lokaler med kapasitet på 200 personer eller mer skal ha flere åpne nødutganger, at barer må ha røykventilasjonssystemer, at inventar i offentlige lokaler må være sertifisert som ikke-brennbart, og at all innendørs pyroteknikk krever tillatelse fra myndighetene, som kun gis under svært strenge vilkår. Ordføreren i Crans-Montana, Nicolas Féraud, uttalte på pressekonferansen at baren hadde vært gjenstand for «årlige eller halvårlige» branninspeksjoner fra kommunale myndigheter, men avslo å svare på spørsmål om detaljene i inspeksjonene.

På en pressekonferanse dagen etter brannen sa Pilloud: «Alt tyder på at brannen ble startet av tennende lys eller isfakler som var festet til champagneflasker og ble holdt for nær taket.» Hun uttalte også at myndighetene fulgte alle hypoteser, og at ingenting ble utelukket.

## Etterspill
Et provisorisk minnesmerke ble opprettet i nærheten av baren. Myndighetene ba folk i Crans-Montana-området om å unngå skikjøring og andre risikofylte aktiviteter, ettersom de lokale sykehusene hadde nådd full kapasitet. Det føderale rådet beordret at flaggene på føderale bygninger skulle flagges på halv stang, og det ble erklært en fem dager lang landesorg. Parmelin utsatte nyttårstalen til nasjonen. Da den senere ble sendt samme ettermiddag, omtalte han brannen som «en av de verste tragediene landet vårt har opplevd». Byen Luzern avlyste sitt tradisjonelle nyttårsfyrverkeri av hensyn til de berørte. 

Politiske ledere og regjeringer verden over uttrykte sin solidaritet med Sveits etter brannen og kom med kondolanseerklæringer. President Parmelin takket i sin tale nabolandene for å ha tilbudt bruk av sine brannskadesentre. Frankrikes president Emmanuel Macron uttrykte sin «dype sjokk» over hendelsen og tilbød logistisk støtte til Sveits. Tysklands utenriksminister Johann Wadephul formidlet sine kondolanser og tilbød bistand med medisinsk behandling og identifiseringsarbeid. Italias statsminister Giorgia Meloni beskrev hendelsen som «et smertefullt øyeblikk for hele Alperegionen», og klinikker i Nord-Italia ble satt i beredskap for å bistå de skadde. Utenriksminister Antonio Tajani besøkte Crans-Montana 2. januar 2026 og berømmet samarbeidet mellom sveitsiske og italienske myndigheter i etterkant av brannen. Også Liechtensteins statsminister Brigitte Haas uttrykte sin medfølelse og tilbød støtte til sveitsiske myndigheter.

På regelverksnivå kunngjorde den interkantonale myndigheten som fastsetter sveitsiske brannsikkerhetsstandarder, at den stanser et pågående prosjekt som hadde som mål å revidere og liberalisere disse standardene, for å kunne ta hensyn til resultatene av etterforskningen av brannen i Crans-Montana.

Kommunestyret i Crans-Montana innførte forbud mot bruk av pyrotekniske artikler av noe slag i lukkede rom i hele kommunen og ga et eksternt spesialistfirma i oppdrag å inspisere alle offentlige virksomheter, inkludert kvaliteten på materialene. Ordfører Féraud uttalte at han ikke har til hensikt å gå av.

Etter brannen uttalte myndigheter i andre sveitsiske skisteder at de vil gjennomføre ekstra sikkerhetskontroller av barer og nattklubber for å sikre at noe lignende ikke kan skje.

## Erstatningsansvar
Gitt det store antallet omkomne og alvorlig skadde ofre, som kan bli varig funksjonshemmet og ha behov for behandling og oppfølging resten av livet, forventes brannen å føre til et enormt omfang av erstatningskrav. En sveitsisk erstatningsadvokat anslo at livslange behandlingskostnader alene kan beløpe seg til rundt én million sveitsiske franc per brannskadet offer, og at det samlede erstatningsvolumet vil ligge på flere hundre millioner. 

Dersom barens eiere og drivere blir funnet sivilt ansvarlige i en straffesak eller påfølgende sivile søksmål, vil erstatningsansvaret tilfalle dem. Omfanget av kravene vil imidlertid trolig langt overstige deres formue, samt de beløp som vanligvis er dekket av ansvarsforsikringer, som også kan nekte dekning avhengig av vilkårene i forsikringsavtalene.

De tilsynelatende manglene ved kommunens branninspeksjoner, slik de er beskrevet ovenfor, vil trolig også gi grunnlag for krav om offentlig erstatningsansvar. I henhold til kantonen Valais’ regler om offentlig erstatningsansvar er offentlige myndigheter ubegrenset ansvarlige for skade de ulovlig påfører tredjepersoner, dersom det foreligger et vesentlig brudd på tjenesteplikter. Dette vil sannsynligvis være tilfelle ved uteblitte eller mangelfulle branninspeksjoner, ifølge Felix Uhlmann, sveitsisk professor i forvaltningsrett. Slike krav vil primært rettes mot kommunen Crans-Montana som ansvarlig myndighet for branninspeksjoner, men krav kan også fremmes mot kantonen Valais som kommunens tilsynsmyndighet.

Disse kravene vil bli behandlet i første og annen instans av kantonale domstoler i Valais, og i tredje instans av Sveits’ høyesterett. Ettersom sveitsisk rett ikke åpner for gruppesøksmål eller andre former for kollektiv rettergang, kan det forventede omfanget av flere hundre individuelle sivile og forvaltningsrettslige søksmål binde opp domstolene i Valais i flere tiår. I tillegg, gitt antallet utenlandske ofre, er det mulig at noen vil forsøke å få sakene behandlet i domstolene i sine hjemland, særlig i land som Frankrike eller Italia, hvor erstatningsnivåene for personskader ofte er langt høyere enn i Sveits.

## Referanser