Dekkmodellering

Innen kjøretøydynamikk er **dekkmodellering** en type flerlegeme-simulering (*multibody simulation*) brukt for å simulere oppførselen til dekk. I dagens modeller for simulering av biler er dekkmodellen den svakeste og vanskeligste delen å simulere.

Dekkmodeller kan klassifiseres basert på deres nøyaktighet og kompleksitet, og finnes i et spekter fra enklere empiriske modeller til mer komplekse fysiske modeller som er teoretisk baserte. Et eksempel på en empirisk modell er Hans B. Pacejka sin *Magic Formula*, mens *brush*-modeller er eksempler på relativt enkle fysisk baserte modeller. Mer komplekse og detaljerte fysiske modeller inkluderer RMOD-K, FTire og Hankook. Teoretisk baserte modeller kan i sin tur klassifiseres fra mer tilnærmede løsninger til mer komplekse, for eksempel fra den faste modellen (*rigid model*), til den stive ringmodellen (*rigid ring model*), til den elastiske ringmodellen (flexural ring model, som Fiala-modellen), og til de mest komplekse basert på endelig elementanalyse.

Enkle fysiske brush-modeller var svært populære i 1960- og 1970-årene, hvoretter Pacejka sine empiriske modeller ble utbredt for mange bruksområder.

## Klassifisering av dekkmodeller etter formål

### Kjøredynamikk-modeller
* Brush model (Dugoff, Fancher og Segel, 1970)
* Hohenheim tire model (fysisk tilnærming)
* Pacejka Magic Formula Tire (Egbert Bakker, Lars Nyborg og Hans B. Pacejka, 1987)
* TameTire (semi-fysisk tilnærming)
* TMeasy (semi-fysisk tilnærming)
* Stretched string tire model (Fiala 1954)

### Komfortmodeller
* BRIT (Brush and Ring Tire)
* CDTire (Comfort and Durability Tire)
* Ctire (Comfort tire)
* Dtire (Dynamical Nonlinear Spatial Tire Model)
* FTire (Flexible Structure Tire Model)
* RMOD-K (Comfort and Durability Tire)
* SWIFT (Short Wavelength Intermediate Frequency Tire) (Besselink, Pacejka, Schmeitz, & Jansen, 2005)

## Bruksområder
Fullt fysikkbaserte dekkmodeller har vanligvis vært for beregningsmessige dyre til å kjøres i sanntid under kjøresimuleringer. Eksempelvis har den fysikkbaserte dekkmodellen CDTire/3d vært for tung til å kjøre i sanntid, og man har derfor utviklet en ekvivalent semi-empirisk modell for sanntidsapplikasjoner etter "magic formula"-prinsippet kalt CDTire/Realtime, utledet gjennom eksperimenter og regresjonsanalyse. Mer om denne metoden kan leses i 2019 International Munich Chassis Symposium (side 753-774, Springer Vieweg, Wiesbaden).

I 2016 ble en litt mindre nøyaktig versjon av den fysikkbaserte dekkmodellen FTire adaptert for kunne å kjøres i sanntid. Denne sanntidsversjonen av FTire ble vist i 2018, og kunne for å kjøre på en 2.7 GHz 12-kjerners Intel Xeon E5 (2014, 22 nm-prosessorteknologi, pris cirka $2000 eller omtrent 18&nbsp;000&nbsp;kr i 2014) med 900 kontaktflate-elementer, en prøvetakingsfrekvens på 4.0 kHz, og inkludert termisk simulering og slitasjesimulering.

Den typiske prøvetakingsfrekvensen for dekkmodellen som brukes i bilsimulatorer er 1 kHz. Kjøring på høyere frekvenser (som for eksempel 2 kHz) kan imidlertid veie opp for numerisk stabilitet i noen scenarier, og kan øke modellnøyaktigheten i frekvensdomenet over omtrent 250 Hz.

## Se også
* Varmetransport
* Drive-by-wire

## Referanser


## Eksterne lenker
* NTNU Open: Lap time simulation: The use of Optimal Control to find the on-limit behaviour of a Formula Student racecar