Christophe Pierre

**Christophe Louis Yves Georges Pierre** (født 1946) er en fransk kardinal, erkebiskop og diplomat for Den hellige stol. Han var stasjonssjef (nuntius) for Pavestolens nuntiaturer i Haiti, Uganda, Mexico og fra 2016 i USA.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Christophe Pierre tilbrakte store deler av barndommen i Afrika, blant annet på Madagaskar, der han hadde sine første skoleår i Antsirabe, og i Marokko (Marrakesh). Han begynte på presteseminaret i Rennes i 1963 og avbrøt studiene i 1965–1966 for å gjøre sin militærtjeneste.

### Prest
Erkebiskopen av Rennes, kardinal Gouyon, ordinerte ham til prest den 5. april 1970. Frem til 1977 studerte han ved Det pavelige diplomatiske akademi i Roma.

Deretter virket han ved forskjellige nuntiaturer over hele verden, først i Wellington i New Zealand, så i Mosambik, Zimbabwe, Cuba, Brasil, og som Pavestolens permanente observatør til FN i Genève (1991).

## Erkebiskop, pavelig nuntius

### Nuntius til Haiti
Den 12. juli 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop *pro hac vice* av *Gunela* og apostolisk nuntius til Haiti. Kardinal Angelo Sodano bispeviet han den 24. september samme år; medkonsekratorer var kardinal Paul Joseph Marie Gouyon, erkebiskop av Rennes, og Jacques André Marie Jullien, erkebiskop av Rennes.

I Haiti, som i årevis hadde hatt en pågående kirke-stat-konflikt, ble han beskrevet som ikkepolitisk, og han arrangerte for at Haitis president Jean-Bertrand Aristide ble løst fra sine presteløfter og laisert.

### Nuntius til Uganda
Den 10. mai 1999 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Uganda. I 2000 tok han til motmæle mot regjeringens fremme av kondombruk som hjørnestein i kampen mot AIDS. Etter at visepresident Speciosa Kazibwe, som selv var lege, promoterte kondombruk under en nasjonal rundreise og beklaget at religiøse ledere hemmet regjeringens folkehelsetiltak, sa Christophe Pierre at kondomer fremmet en *«direkte promiskuitet»* som ville forøke spredningen av AIDS. Flere år etter knyttet han Ugandas suksess i bekjempelsen av AIDS til kirkens strategi med abstinensundervisning.

Under sine år i Uganda var han frittalende, og han hjalp med å mentorere mange unge ugandere sammen med den italienske misjonæren John Scalabrini som bidro sterkt til å utdanne og støtte mange vanskeligstilte ugandere med skole og helsehjelp.

Mordet på nuntius Michael Courtney til Burundi den 29. desember 2003 fant også sted i denne perioden. Pierre oppholdt seg der for diplomatiske øyemed og ledet requiemmessen i Burundi; begravelsen fant sted i Irland.

### Nuntius til Mexico
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til apostolisk nuntius i Mexico den 22. mars 2007. Etter at pave Frans skarpt kritiserte de meksikanske biskoper under sitt besøk til landet i februar 2016, protesterte en lederartikkel i avis i Mexico bys erkebispedømmes avis pavens kritikk og spurte: *«Har paven noen grunn til å refse meksikanske biskoper? ... Svarer pavens improviserte ord til dårlige råd fra noen nær til ham? Hvem gav paven dårlige råd?»* Pierre ble generelt ansett som målskiven for lederartikkelen og som kilden for *«dårlige råd»*. En meksikansk historiker skrev at han hadde klart *«å veve med en kunsters talent en enhet blant katolikkene, og slik overvinne de politiske skiller og kulturkriger som hadde forårsaket så stor en skade»*, og krediterte Pierre med bygge bro mellom landets sekulære establishment og den katolske befolkning.

I Mexico preget også konflikten mellom sentralamerikanske immigranter og USA hans embetsperiode, noe som kan ha vært en av de avgjørende faktorene for hans etterfølgende utnevnelse som apostolisk nuntius i USA.

### Nuntius til USA
Den 12. april 2016 utnevnte pave Frans ham til apostolisk nuntius i USA, etter erkebiskop Carlo Maria Viganò som da gikk i pensjon. Som støtte til immigranter sluttet han seg til demonstrasjoner og møter ved Texas-Mexico grensebiskoper i oktober 2016 i Nogales i Arizona, og i februar 2016 i San Juan i Puerto Rico.
### Kardinal
Den 9. juli bekjentgjorde pave Frans at Pierre skulle kreeres til kardinal; det fant så sted den 30. september 2023. Han fikk da også tildelt som sin titulus kirken S. Benedetto fuori S. Paolo.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782–1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802–1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819–1908) *1872
* Kardinal Pietro Gasparri (1852–1934) *1898
* Kardinal Clemente Micara (1879–1965) *1920
* Kardinal Antonio Samorè (1905–1983) *1950
* Kardinal Angelo Sodano (1927-2022) *1978
* Erkebiskop *Christophe Pierre* (1946–) *1995

## Referanser


## Eksterne lenker
*