Verdenscup i sprangridning

Longines FEI **Show Jumping World Cup** er en årlig konkurranse fra 1978 som kårer verdens beste innen sprangridning. Serien er fordelt på 14 ligaer, og de beste rytterne fra 132 innledende konkurranser kvalifiserer seg til finalen. Fram til 1999 ble serien sponset av Volvo, deretter Rolex til 2013. Siden 2013 har Longines vært tittelsponsor for serien.

Finalen holdes vanligvis i april. Den omfatter omkring 45 kvalifiserte ryttere, vanligvis 20 fra Europa, 15 fra USA, 5 fra Canada og 5 fra andre steder i verden.

Blant stedene verdenscupen arrangeres er Oslo Horse Show.

## Finaler

### 1979 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Hugo Simon – Gladstone, 18, 0/24,50 sek 
* 2. Katie Monahan  – The Jones Boy, 18, 4/25.40
* 3. Eddie Macken – Carrolls of Dundalk, 6
* 3. Norman Dello Joio – Allegro, 6

### 1980 [[Baltimore]] (USA)
* 1. Conrad Homfeld – Balbuco, 47,50
* 2. Melanie Smith – Calypso, 44,50
* 3. Paul Schockemöhle – El Paso, 42

### 1981 [[Birmingham]], [[England]] (Storbritannia)
* 1. Michael Matz – Jet Run, 39
* 2. Donald Cheska – Southside, 37
* 3. Hugo Simon – Gladstone, 35,50

### 1982 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Melanie Smith – Calypso, 0 straffer
* 2. Paul Schockemöhle – Akrobat, 1
* 3. Hugo Simon – Gladstone, 10
* 3. John Whitaker – Ryan's son, 10

### 1983 [[Wien]] (AUT)
* 1. Norman Dello Joio – I Love You,, 0 straffer
* 2. Hugo Simon – Gladstone, 4
* 3. Melanie Smith – Calypso, 7,50

### 1984 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Mario Deslauriers – Aramis, 4 straffer
* 2. Norman Dello Joio – I Love You, 5
* 2. Nelson Pessoa – Moët & Chandon Larramy, 5

### 1985 [[Berlin]] (FRG)
* 1. Conrad Homfeld – Abdullah, 3 straffer
* 2. Nick Skelton – Everest St. James, 4
* 3. Pierre Durand – Jappeloup, 8,50

### 1986 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Leslie Burr Leneghan – McLain, 0 straffer
* 2. Ian Millar – Big Ben, 13
* 3. Conrad Homfeld – Maybe, 16,50

### 1987 [[Paris]] (Frankrike)
* 1. Katharine Burdsall – The Natural, 4,50 straffer
* 2. Philippe Rozier – Malesan Jiva, 7,50
* 3. Lisa Jacquin – For The Moment, 8

### 1988 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Ian Millar – Big Ben, 4 straffer
* 2. Pierre Durand – Jappeloup de Luze, 8,5
* 3. Philippe Le Jeune – Nistria, 12,5

### 1989 [[Tampa]] (USA)
* 1. Ian Millar – Big Ben, 0 straffer
* 2. John Whitaker – Next Milton, 10,75
* 3. George Lindeman – Jupiter, 14,5

### 1990 [[Dortmund]] (TYSKLAND)
* 1. John Whitaker – Henderson Milton, 4 straffer
* 2. Pierre Durand – Jappeloup, 12,50
* 3. Franke Sloothaak – Walzerkönig, 14

### 1991[[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. John Whitaker – Henderson Milton, 1,50 straffer
* 2. Nelson Pessoa – Special Envoy, 5
* 3. Roger-Yves Bost – Norton de Rhuys, 5,50

### 1992 [[Del Mar]] (USA)
* 1. Thomas Frühmann - Bockmann's Genius, 0
* 2. Lesley McNaught-Mändli - Moët & Chandon Pirol, 10.5
* 3. Markus Fuchs - Interpane Shandor, 11

### 1993 [[Göteborg|Gøteborg]] (SVE)
* 1. Ludger Beerbaum - Almox Ratina Z, 8
* 2. John Whitaker - Milton, 10,5
* 3. Michael Matz - Rom, 12,5

### 1994 [[’s-Hertogenbosch|'s-Hertogenbosch]] (NLD)
* Jos Lansink - Bollvorms Libero H, 0
* Franke Sloothaak - Dorina & Weihaiwej, 9.5
* Michael Whitaker - Midnight Madness, 14

## Referanser