open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Enge

**Jonas Enge** (1908–1981) var en norsk gårdbruker, poståpner og Ap-politiker fra Sømna som var stortingsrepresentant for Nordland fra i fem perioder fra 1950 til 1969 og ordfører i Sømna 1952–55.

Enge hadde gått på Treiders handelsskole før han i 1936 vendte hjem og overtok farens stilling som poståpner og fra 1942 også heimgården. Faren var ordfører og stortingsrepresentant Cornelius Enge. Jonas Enge satt i Sømna kommunestyre 1945–59 og 1977–79; har var varaordfører 1945–51 og ordfører 1952–55. 

Han var medlem av Riksrevisjonen 1963-1978, medlem av Representantskapet for Norges Bank 1963-1974, formann i Regionplanrådet for Sør-Helgeland 1969-1976 og formann i representantskapet for Torghatten Trafikkselskap 1963-1975. I tillegg hadde han andre verv lokalt og regionalt.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Drammen kommunestyre 2023–2027

## Drammen kommunestyre 2023–2027

### Kommunestyrevalget 2023

### Formannskapet 2023–2027

Fra 17. juni 2024 og ut året vil Linda Strandbråten (Ap) være ute i permisjon og Mads Hilden (Ap) vil ta over plassen til Strandbråten i formannskapet.

## Referanser
Albera Ligure

**Albera Ligure** (piemontesisk: *Albera*, ligurisk: *Arbea*) er en bosetning og kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Den hadde . Albera Ligure grenser til kommunene Cabella Ligure, Cantalupo Ligure, Fabbrica Curone, Montacuto, Rocchetta Ligure

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mylaris

***Mylaris*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Store (opptil 40 millimeter), avlange, svarte skyggebiller. Hodet er middels store med noe utstående fasettøyne og middels lange, trådformede antenner. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede med kraftige punktstriper.

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen Cnodalonini Oken, 1843
******** Slekten ***Mylaris*** Pallas, 1781 (neotropisk)
********* *[[Mylaris cayennensis]]* Motschulsky, 1872
********* *[[Mylaris exarata]]* (Fairmaire, 1889)
********* *[[Mylaris gigas]]* (Linnaeus, 1767)
********* *[[Mylaris maxima]]* (Germar, 1824)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Phymatosoma

***Phymatosoma*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore til store, avlange, mørke skyggebiller. Hodet er middels store med noe utstående fasettøyne og middels lange, trådformede antenner. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede, hver dekkvinge oftest med en oransjerød flekk.

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen **[[Stenochiini]]** Kirby, 1837
******** Slekten ***Phymatosoma*** Laporte de Castelnau & Brullé, 1831  
### Liste (ufullstendig) over artene

* *[[Phymatosoma barclayi]]* Masumoto & Akita 2010
* *[[Phymatosoma borneense]]* Masumoto & Akita 2010
* *[[Phymatosoma gibbosum]]* Pic, 1916
* *[[Phymatosoma lebongense]]* Masumoto & Akita 2010
* *[[Phymatosoma metallicum]]* Fairmaire, 1896
* *[[Phymatosoma nakamurai]]* Masumoto & Akita 2016
* *[[Phymatosoma rufonotatum]]* Pic 1916
* *[[Phymatosoma tuberculatum]]* Laporte de Castelnau & Brullé, 1831
* *[[Phymatosoma tuberosum]]* Mäklin 1864
* *[[Phymatosoma vesiculosum]]* Mäklin 1864

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/375560
*
Haukås skole

**Haukås skole** kan vise til:

* Haukås skole (Bergen), barneskole i Bergen kommune
* Haukås skole (Hustadvika), barneskole i Hustadvika kommune
Praezolodinus

***Praezolodinus*** er en utdødd slekt av skyggebiller.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra Midtre Kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Zolodininae]]** Watt, 1975
******* † Slekten ***Praezolodinus*** Bao, 2020 (fossil)
******** †*[[Praezolodinus pilosus]]* Bao, 2020
 
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Anogcodes

***Anogcodes*** er en slekt av lange og slanke biller i familien bløtbukker. De voksne billene kan ofte finnes på blomster, mens larvene lever inne i plantestengler eller i morken, død ved. Det er kjent én art fra Norge.

## Utseende
Små til middelsstore (5 – 20&nbsp;mm), slanke biller, kroppen vanligvis mer eller mindre myk. På farge er de ofte metallisk grønne eller blå, men det finnes også en del brunlige eller brokete arter. Oversiden er fint og kort hårete. **Hodet** er ganske lite, med utstående, nyreformede fasettøyne. Antennene er 11-leddete, trådformede eller sagtakkede, og omtrent halvparten så lange som kroppen. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt, mye smalere enn dekkvingene, hvelvet, ofte med knøler eller groper. **Dekkvingene** er langstrakte og  parallellsidige, vanligvis myke, ofte med lengdefurer eller opphøyde ribber. **Beina** er lange og slanke, hos mange arter er hannenes baklår sterkt fortykkede og bakleggene krumme. For- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. **Larvene** er langstrakte og tynnhudete.

## Levevis
Bløtbukkenes larver lever enten inne i plantestengler eller i fuktig, råtten, død ved. De voksne billene finner man ofte på blomster, særlig i kurvplantefamilien, der de spiser pollen. De er aktive i solskinn.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i palearktis.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Bløtbukker]]**, Oedemeridae Latreille, 1810
****** Underfamilien **[[Nacerdinae]]** Mulsant, 1858
******* Stammen Nacerdini Mulsant, 1858
******** Slekten ***Anogcodes*** Dejean, 1834
********* *[[Anogcodes alpinus]]* (Schmidt, 1846) - ofte plassert som en underart av *A. seladonius*
********* *[[Anogcodes austriacus]]*
********* *[[Anogcodes caucasicus]]*
********* *[[Anogcodes coarctatus]]* (Germar, 1824)
********* *[[Anogcodes croceiventris]]* 
********* *[[Anogcodes davidis]]*
********* *[[Anogcodes difformis]]* Marseul, 1857
********* *[[Anogcodes flaviceps]]*
********* *[[Anogcodes fulvicollis]]* (Scopoli, 1763)
********* *[[Anogcodes geniculatus]]*
********* *[[Anogcodes melanurus]]* (Fabricius, 1787)
********* *[[Anogcodes paradoxus]]*
********* *[[Anogcodes ruficollis]]* (Fabricius, 1781)
********* *[[Anogcodes rufiventris]]* (Scopoli, 1763)
********* *[[Anogcodes schatzmayri]]* (H.Wagner, 1928)
********* *[[Anogcodes seladonius]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Anogcodes stenoderus]]*
********* *[[Anogcodes turcicus]]* (Schmidt, 1846) - ofte plassert som en underart av *A. seladonius*
********* *[[Anogcodes ustulatus]]* (Scopoli, 1763)
********* *[[Anogcodes wartmanni]]* (Pic, 1894)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Zahradnìk, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om bløtbukker, side 324-325.
## Eksterne lenker
*
Alluvioni Cambiò

**Alluvioni Cambiò** (piemontesisk: *I Liviòn* eller *I Liviò*) er en bosetning og frazione i kommunen Alluvioni Piovera  og tidligere kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Den hadde . 

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Synchroina

***Synchrooina*** er en slekt av biller. De lever under bark.

## Utseende
Avlange biller, middels store, brunlige eller svarte, oversiden fint hårete. **Hodet** er mer eller mindre trekantet sett ovenfra. Fasettøynene sitter nær bakkanten og er hårete. Pannen er dekket av lange, oppstående hår. Antennene er ganske lange og tynne, trådformede, og består av 11 ledd. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, hvelvet, med avrundede sider, fint og litt spredt punktert. Ved roten har det gjerne en kort lengdefure i midten og en avlang grop på hver side. **Dekkvingene** er langstrakte, bakover langt tilsmalnende, med fine lengdefurer. **Beina** er ganske tynne og lange. For- og mellomføttene (pro- og mesotarsi) består av fem ledd, bakføttene av fire. Mellom- og bakføttene er svært tynne og minst så lange som leggene (tibiae), det innerste leddet utgjør omtrent halvparten av fotens lengde. **Larvene** er moderat flattrykte, parallellsidige, lyse på farge og noe blanke, med spredte oppstående hår over hele kroppen. Hodekapselen er stor og kraftig med nokså lange antenner og kraftige kjever (mandibler). Beina er kraftige og middels lange, og det bakerste kroppsleddet bærer et par kraftige, oppoverrettede kroker.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Borneo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[Synchroidae]]** Lacordaire, 1859
****** Slekten ***Synchroina*** Fairmaire, 1898
******* *[[Synchroina cuneata]]* (Champion, 1916)
******* *[[Synchroina tenuipennis]]* Fairmaire, 1898

## Eksterne lenker
Synchroidae, voksen bille: http://bugguide.net/node/view/56603/bgimage. Synchroidae, larve: http://bugguide.net/node/view/94593/bgimage
*
Venstre (Polen)

**Venstre** (polsk: *Lewica*) er en politisk allianse i Polen. Den ble grunnlagt foran valget til Polens nasjonalforsamling i 2019. Alliansen plasseres som et sentrum-venstreparti i det politiske landskapet. Den taler for LHBT-rettigheter og er for EU.

Alliansen ble dannet av blant andre Sojusz Lewicy Demokratycznej og Nye venstre.

I desember 2023 ble alliansen med i Donald Tusks tredje regjering med Krzysztof Gawkowski som visestatsminister.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Konfederacja Wolność i Niepodległość

**Konfederacja Wolność i Niepodległość** - **KON** (tysk: *Konföderation der Freiheit und Unabhängigkeit*, norsk: *Konføderasjonen for frihet og uavhengighet*) er et polsk politisk parti. Partiet er EU-motstandere og ønsker en strammere innvandringspolitikk. De ønsker også å senke skattene og begrense det offentlige forbruket. Det var foran valget i 2023 det eneste partiet som åpent viste skepsis til landets støtte til Ukraina, i forbindelse med krigen i Ukraina.

## Referanser
Edgar Vigdal

**Edgar Magne Vigdal** (1963-2015) var en norsk spillutvikler fra Høyheimsvik i Luster. Han er mest kjent for spillene *[[Deluxe Galaga]]* og *[[Warblade]]*.

## Spillutvikling
Vigdal begynte med å programmere hjemmedatamaskiner som hobby tidlig på 80-tallet, da han kjøpte en Sinclair ZX81 og lærte seg BASIC. Deretter oppgraderte han til den kraftigere Commodore VIC-20. På den lærte han seg å programmere 6502-maskinkode, og skrev en klone av det kjente arkadespillet *[[Donkey Kong]]*. Etter å ha skaffet seg en Commodore 64 utviklet han sine egne utviklingsverktøy, og laget flere små spill. Deretter skaffet han seg en Amiga 1000. Programmeringen fortsatte som en hobby frem til 1992, da han ga ut spillet *[[Deluxe PacMan]]* som shareware for Amiga. *Deluxe PacMan* var en videreutvikling av konseptet fra *[[PacMan]]*-arkadespillene.

*Deluxe PacMan* fikk en viss popularitet, som gjorde at Vigdal ga ut *[[Deluxe Galaga]]* året etter, og stiftet enkeltpersonforetaket EMV Software. *Deluxe Galaga* var inspirert av det populære arkadespillet *[[Galaga]]*, men med kraftig utviklet konsept, og ble enda mer populært. Demo-versjonen ble også distribuert i Norge med bladet *[[Amiga Forum]]*.

Vigdal fortsatte å gi ut nye versjoner av spillene sine, blant annet ble de oppgradert for Amiga 1200 og Amiga 4000 på midten av 90-tallet. Ethervert begynte han å programmere for Microsoft Windows. I 2003 ga han ut *[[Warblade]]*, en videreutvikling av *Deluxe Galaga*, som shareware. I 2007 begynte han å han å utvikle et helt nytt *Warblade*-spill.

I 2010 begynte han å programmere for Apple Macintosh, og ga blant annet ut en videreutviklet versjon av *Warblade*. Deretter gikk han over til Apple iOS (iPhone/iPad), hvor han blant annet også ga ut en videreutviklet versjon av *Warblade*.

I 2012 benyttet han folkefinansieringsplattformen Ulule for å skaffe penger til utviklingen av *[[Warblade mk II]]*. Han ba om 8000 amerikanske dollar, men fikk inn hele  dollar (i underkant av  kr på den tiden). I 2014 ble han syk og rakk ikke å fullføre spillet innen han døde. Spillet ble aldri utgitt.

## Utgivelser
* *Deluxe PacMan* (1992), Commodore Amiga
* *Deluxe Galaga* (1993), Amiga
* *Warblade* (2003), Microsoft Windows, Apple Macintosh (2010), Apple iOS (2011).
* *PocMon* (2010), Macintosh
* *Dotbot* (2010), Macintosh
* *Styx* (2011), iOS
* *The Magic Coin Machine* (2012), iOS

## Referanser


## Eksterne lenker
*  EMV Software AS sin hjemmeside
*  Edgar Vigdal | Legends of the Commodore 64 & Amiga scene – Minneside på nettstedet 8bitlegends.com
*  Interview with Einar Vigdal – Intervju på nettstedet amigapd
Sara Marielle Gaup Beaska

**Sara Marielle Gaup Beaska** (født 1983) er en norsk samisk musiker, sanger og joiker opprinnelig fra Kautokeino. Hun er både en formidler og en fornyer av samiske musikktradisjoner. Gaup driver med samisk kunsthåndverk og sees som en viktig stemme for samisk miljø- og rettighetskamp.

## Karriere
I 2004 deltok Gaup Beaska i Sámi Grand Prix med joiken *Lena Sunná.* Samme året lanserte hun bandet Adjágas sammen med Láwra Somby. Både Gaup og Somby sang og joiket i bandet som spilte på scener over hele verden. De opptrådte blant annet under vinter-OL i Vancouver i 2010, varmet opp for Madrugada i Oslo Spektrum og vant Sami Awards pris for levende samtidsmusikk i 2012. Bandet ble oppløst i 2014.

På samme tid som Adjágas ble oppløst, annonserte Gaup Beaska at hun og bassisten og vokalisten Steinar Raknes hadde etablert bandet Arvvas. Arvvas er et nordsamisk ord som betyr å jobbe fra hjertet, å ha energi, og bandet leverer musikk i skjæringspunktet mellom joik og americana. 

I 2017 deltok Gaup Beaska i NRK serien *[[Muitte mu|Muitte mu – Husk meg]],* hvor hun var coach for Elisabeth Andreassen som skulle lære seg å joike.

Beaska Gaup hadde ei sentral rolle i den samiske alliansen under protestane i Standing Rock i USA i 2016.

Sammen med søsteren Risten Anine Kvernmo Gaup utgjør hun duoen Ozas.

## Priser og anerkjennelser
Gaup ble valgt ut til Årets unge kunstner for Riddu Riddu festivalen i 2002. I 2018 ble hun under Sámi Grand Prix utdelt musikkprisen Áillohaš.

## Diskografi
### Adjágas
* 2005 – Adjágas
* 2009 – Mánu Rávdnji

### Arvvas
* 2014 – Remembrance
* 2022 – Dás dál

### Samlealbum
* 2003 – *Sámi Grand Prix 2003*, med sangen «Meahcce sykkel» sammen med Jakumbé
* 2004 – *Sámi Grand Prix 2004*, med sangen «Lena Sunná»
* 2017 – *Music Without Borders*, med sangene «Nordafjells / Liti Kjersti» og «Guds Godhet»

### Andre album
* 2003 – *Voices of Ice*, 3 sanger

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bosmmiidvuovdi

**Bosmmiidvuovdi** (nordsamisk) er et skogsområde i Kautokeino kommune i Finnmark. Det ligger i Anárjohka nasjonalpark, rundt 70 kilometer øst-sørøst for kommunesenteret Kautokeino.

Skogen er sentrert nord for innsjøene Bosmmiidjávrrit. I nordøst går den gradvis over i myrene Bosmmiidvuovddejeakkit, og i nordvest blir skogen tynnere etter hvert som landskapet stiger opp mot Čuoikamaras, en sørlig utløper av fjellvidda Čuoikaduottar.

## Referanser
Anelpistus

***Anelpistus*** er en slekt av biller med larver som lever i død ved. Det norske navnet viser til at de ligner på trebukker (Cerambycidae), men ikke er nært beslektet med disse. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, fint hårete, brune biller.

## Levevis
Larvene lever i råtten død ved, særlig greiner av bartrær. De voksne kan finnes på blomster der de spiser pollen. Bastardbukkene er ikke særlig vanlige insekter. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1810
***** Familien **[[bastardbukker]]**, Stenotrachelidae Thomson, 1859 (=Cephaloidae)
****** Underfamilien Bastardbukker, **[[Stenotrachelinae]]** Thomson, 1859  – eneste underfamilie som forekommer i Europa
******* Slekten ***Anelpistus*** Horn, 1870
******** *[[Anelpistus americanus]]* Horn, 1870
******** *[[Anelpistus canadensis]]* Mark, 1942

## Referanser




## Eksterne lenker
*Scotodes annulatus* (foto av K.V. Makarov): http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/images/foto/scotodes_annulatus.jpg, *Stenotrachelus aeneus* http://www.zin.ru/ANIMALIA/COLEOPTERA/eng/steaendt.htm
*
Eddie Bell

**Edward B. Bell** (født 25. mars 1931 i Philadelphia i Pennsylvania, død 16. november 2009) var en halfback i amerikansk fotball. Han spilte college football på University of Pennsylvania. På profesjonelt nivå spilte han for National Football Leagues (NFL) Philadelphia Eagles fra 1955 og ut 1958, Canadian Football Leagues Hamilton Tiger-Cats i 1959 og New York Titans i American Football League (AFL) i 1960. Philadelphia valgte ham i femte runde av NFLs draft i 1953.

I Bells ene sesong i Canadian Football League i 1959 med Hamilton Tiger-Cats ble han utvalgt som All-Star i posisjonen linebacker.

## Referanser
Anthicoxenus

***Anthicoxenus*** er en slekt av plasterbiller. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunrøde til brunsvarte plasterbiller, hode og forkropp kan ha noe metallglans. Hodet er forholdsvis stort, nesten firkantet, med middelsstore fasettøyne, antennene er nokså korte til nokså lange, kan være trådformede, sagtakkede eller kamformede. Pronotum er nokså lite, neppe bredere enn hodet, dekkvingene er betydelig bredere og jevnbrede.

## Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, veps eller gresshopper, mens de voksne billene er planteetere. Oljebillene er godt beskyttet av sitt kjemiske forsvar og prøver ikke å gjemme seg vekk eller stikke av. Siden de også gjerne er tunge av egg, virker disse billene trege. Blir billene irritert, skiller de ut et sterkt luktende, oljeaktig sekret, blant annet mellom leddene i beina. Dette inneholder cantharidin og andre stoffer, og vil, om det kommer i kontakt med huden, forårsake blemmer eller åpne sår. Om det svelges, kan det være dødelig for et mindre dyr. Billene beskytter også eggene sine med giftstoffer. Oljebillene er gjerne fargerike, i gult, rødt og svart, eller metalliske. Disse fargene signaliserer at billene er giftige eller usmakelige (aposematisme). Noen arter av plasterbiller kan gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet hirse.

## Utbredelse
Gruppen forekommer i Sør-Amerika, Afrika og Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[plasterbiller]]** Meloidae Gyllenhal, 1810
****** Underfamilien **[[Eleticinae]]** Wellman, 1910
******* Stammen Derideini Wellman, 1910
******** Slekten ***Anthicoxenus*** Fairmaire & Germain, 1860
********* *[[Anthicoxenus nigroplagiatus]]* Fairmaire & Germain, 1860
********* *[[Anthicoxenus ovallii]]* Philippi, 1873
********* *[[Anthicoxenus paulseni]]* Fairmaire, 1875

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av ''Eletica colorata''
*
Bosmmiidvuovddejeakkit

**Bosmmiidvuovddejeakkit** er et myrområde i Kautokeino kommune i Finnmark. Det ligger i Anárjohka nasjonalpark, rundt 70 kilometer øst-sørøst for kommunesenteret Kautokeino.

Myrene ligger i en flat og vid dalsenkning mellom fjellvidda Čuoikaduottar i vest, fjellet Noarvváš i nord, Bassevuovdi og Bassečohkka i øst, og i sør går myrene gradvis over til skog i Bosmmiidvuovdi. De dreneres av elva Bassejohka, som renner mot sørøst til Anárjohka.

## Referanser
Renate Bjørshol

**Renate Trøan Bjørshol** (født 1979) er en norsk politiker. Hun er fra 1. august 2023 varaordfører i Stjørdal kommune. Hun har sittet i kommunestyret siden 2015 og i formannskapet siden 2019, som representant for Høyre.

Fra 2019 til 2023 var hun ansatt som fylkessekretær i Trøndelag Høyre.

Hun vokste opp på familiegården Trøan i daværende Snillfjord kommune. Bjørshol er utdannet jurist og kommunaløkonom og har arbeidet i kommuneforvaltningen. Hun har bodd i Stjørdal siden 2007.

## Referanser
Horia

***Horia*** er en slekt av plasterbiller. 

## Utseende
Ganske store, avlange, gjerne skarpt røde plasterbiller.

## Levevis
Larvene utvikler seg som rovdyr på egg av bier, mens de voksne billene er planteetere og gjerne finnes på blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (India).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[plasterbiller]]** Meloidae Gyllenhal, 1810
****** Underfamilien **[[vårbiller]]**, Nemognathinae Lacordaire, 1859
******* Stammen Horiini
******** Slekten ***Horia*** Fabricius, 1787
********* *[[Horia anguliceps]]* Fairmaire, 1885
********* *[[Horia auriculata]]* Champion, 1892
********* *[[Horia blairi]]* Betrem, 1932
********* *[[Horia cephalogona]]* Fairmaire, 1888
********* *[[Horia fabriciana]]* Betrem, 1929
********* *[[Horia gahani]]* Betrem, 1932
********* *[[Horia hottentota]]* Péringuey, 1888
********* *[[Horia insularis]]* Cros, 1928
********* *[[Horia mira]]* (Blackburn, 1892)
********* *[[Horia nitida]]* Gahan, 1909
********* *[[Horia testacea]]* (Fabricius, 1781)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Alluvioni Piovera

**Alluvioni Piovera** (lokal dialekt: *Aluviòni e Piòvra*) er en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Den hadde .

Kommunen Alluvioni Piovera ble dannet 1. januar 2018 ved sammenslåingen av de tidligere kommunene Alluvioni Cambiò og Piovera.

## Historisk befolkningsutvikling
Befolkningstallene før kommunesammenslåingen er summen av tallene for de to sammenslåtte kommunene.   

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sphalma

***Sphalma*** er en slekt av barkflatbiller som lever under barken på døde trær. De er derfor ganske flate. På grunn av deres skjulte levevis ser man dem sjelden. Slekten omfatter bare én kjent art fra Nord-Amerika.

## Utseende
En liten, avlang og flat, blankt brunsvart bille, beina brune. Antennene er perlekjede-formede og omtrent så lange som hode + pronotum. Hodet er rundet med litt framstående kjever og små, rundet utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, tett og ganske kraftig, ikke radvis punkterte.

## Levevis
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, og også de voksne billene finner man sjelden utenfor dette habitatet.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordvestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[barkflatbiller]]**, Pythidae Blanchard, 1845
****** Slekten ***Sphalma*** Horn, 1872
******* *[[Sphalma quadricollis]]* Horn, 1872

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Lithomacratria

***Lithomacratria*** er en utdødd slekt av kardinalbiller. Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær.

## Utseende
En middelsstor (6-7 millimeter), avlang kardinalbille. Fossilet har kroppen brun, beina rødlige. Antennene er tråpdformede, litt utvidet mot spissen.

## Levevis
Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær. Larveutviklingen kan ta 2-3 år. Noen arter legger egg på brannskadet virke, disse har infrarød-følsomme føleorganer og kan merke en skogbrann fra lang avstand. De flyr da dit for å legge egg på de nybrente stammene. De voksne billene spiser forskjellige salgs sukkerholdige væsker, for eksempel honningdugg produsert av bladlus og utflytende sevje. De kan også finnes på blomster der de drikker nektar. I alle fall noen arter produserer giftstoffet cantharidin, som antas å spille en rolle i tiltrekning mellom kjønnene. 

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra fossiler fra lokaliteten Florissant, Colorado, disse stammer fra eocen-tiden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[kardinalbiller]]**, Pyrochroidae Latreille, 1807
****** Underfamilien **[[Pedilinae]]** Lacordaire, 1859
******* Slekten †***Lithomacratria*** Wickham, 1914
******** †*[[Lithomacratria mirabilis]]* Wickham, 1914

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Smedgata 1 (Moss)

Smedgata 1, også kjent som Smia, er en vernet boligeiendom på Værlesanden, Moss. Eiendommen har gjennom tiden byttet adresse og er nå vernet etter PBL. Huset har gjennom historie hatt adressene Smedengaden 1, Smedegaden 1, Smedgade 1 og til slutt Smedgata 1, som er adressen som blir brukt i dag.

## Værlesanden
Værlesanden er et området i Moss. Området ligger rett ved kanalen og ferje-leia. Det var Værlesanden som koblet Jeløy og Moss sammen fram til kanalen ble gravd ut i 1855. Dette førte til at mye av Værlesanden ble borte. I dag består Værlesanden av 5 gater og rundt 30 hus.

## Byggestil
Smedgata 1 består av to etasjer og ble bygget i 1824.

Huset står på en grunnflate av stein. Dette var veldig populært gjennom tidene siden en grunnflate av stein er stabil og holder seg over tid.

På den tiden huset ble bygget var det empirestil som ga inspirasjon for bygg i Norge. Empirestil legger vekt på enkelhet, naturlighet, symmetri og rette linjer. Dette kan man se ved Smedgata 1. Huset er enkelt og har en symmetri. Rundt dørkarmen på huset kan man se symmetri ved hvordan vinduer og utelys er plassert.

## Historie
Fra 1830 til 1870 ble Smedgata 1 brukt som en smie. Det var to smeder som holdt til her gjennom denne perioden. Smeden Gullich Gulbrandsen holdt til i 1830-1840 årene. Den andre smeden het August Johannesen og holdt til der i 1870 årene.

Værlesanden har gjennom historien vært et arbeiderstrøk der innbyggerne har vært håndverkere og hatt yrker tilknyttet sjøen.  Arbeiderboliger er ofte knyttet til tette leve tilstander og Smedgata 1 er ingen unntak. På flere tidspunkter har det bodd i underkant av 20 mennesker på adressen.

I 1948 ble hele den østre dele av huset revet. Denne delen ble erstattet med et nybygg i 1953. Under rivningen ble en opprinnelig del av huset adskilt fra hovedhuset. I dag er denne delen oppført som et selvstendig uthus på eiendommen.

Ut ifra kartet for bybrannen i Moss i 1846 til 1852, ser vi at Smedgata 401 ikke brant ned. Det var en av mange hus som ikke brant ned i Værlesand området. Årene etter brannen ble det et stort tilbakefall, på grunn av kjøpmenn gikk konkurs.

Fil:Plantegning innendørs.pdf|Dette er en innendørs plantegning fra 1948. Dette viser hvordan huset skulle se ut innvendig.
Fil:Smedgata 1, Moss plantegning.png|Dette er en plantegning av Smedgata 1 fra 1904.  

## Eierskap
Gjennom 1800-tallet og tidlig 1900-tallet var det 4 menn som hadde eierskap over Smedgata 1. August Johannesen og Smed Guldbrandsen var 2 smier, så her kan man se at Smedgata 1 ble brukt som smie fra 1841-1897.

## Referanser
Piovera

**Piovera** (piemontesisk: *Piòvra*) er en bosetning og frazione i kommunen Alluvioni Piovera og tidligere kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Den hadde . 

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noarvváš

**Noarvváš** er et fjell i Kautokeino kommune i Finnmark, rundt 70 kilometer øst-sørøst for kommunesenteret Kautokeino. Det har en høyde på 536 meter over havet og er det høyeste punktet i den sentrale delen av Anárjohka nasjonalpark.

## Fotnoter



## Referanser
Synercticus

***Synercticus*** er en slekt av biller som lever under barken på døde bartrær. 

## Utseende
En middelsstor (3,7-12 millimeter, det er vanlig at vedlevende biller varierer mye i størrelse), avlang, mørk bille. Antennene er perlekjedformede, litt kortere enn hode + pronotum. Hodet er rundet med en bred "snute" foran de litt utstående fasettøynene. Pornotum er hjerteformet, omtrent så langt som bredt, dekkvingene jevnbrede uten punktstriper. Beina er slanke og middels lange.

## Levevis
Nesten ingenting er kjent om biologien til denne arten, men det synes sannsnylig at den er et rovdyr. Den har blitt funnet på blomster av eukalyptus.

## Utbredelse
Arten er utbredt langs østkysten av Australia og forekommer også i det sørligste Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Borider]]**, Boridae Thomson, 1859
****** Underfamilien Synercticinae Lawrence & Pollock, 1994 – Australia
******* Slekten ***Synercticus*** Newman, 1842
******** *Synercticus heteromerus* Newman, 1842

## Eksterne lenker
* 
*Bilder: *Boros unicolor*: http://bugguide.net/node/view/52298. *Boros schneideri*: http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/images/borschkm.jpg. *Boros unicolor*, larve: http://bugguide.net/node/view/16651
Myrmecoderus

***Myrmecoderus*** er en slekt av nebbiller. 

## Utseende
Små, avlange, litt maurlignende, blanke, brunlige biller. Hodet er stort og bredt, rundet, med ganske små fasettøyne, antennene er middels lange og perlekjedeformede. Oversiden er fint og jevnt punktert, ikke påfallende hårete.

## Levevis
Nebbillene kan finnes under steiner, blant rusk og rask på bakken, eller på blomster, men de fleste artene er knyttet til død ved. De lever i morken ved eller under barken på døde trær. Både larvene og de voksne billene er rovdyr. De lever særlig av barkbiller. De er derfor å regne som nyttedyr i skogbruket, selv om de sjelden er så tallrike at de utgjør noen stor trussel mot barkbillebestandene.

## Utbredelse
Artene er utbredt i Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga 
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien nebbiller, Salpingidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Dacoderinae]]** LeConte, 1862
******* Slekten ***Myrmecoderus*** Aalbu, Andrews & Pollock, 2005 - 3 arter
******** *[[Myrmecoderus dominicensis]]* (Horn, 1876)
******** *[[Myrmecoderus laevipennis]]* (Horn, 1893)
******** *[[Myrmecoderus rileyi]]* Aalbu, Andrews & Pollock, 2005
******** *[[Myrmecoderus veracruzensis]]* Delgado, Santiago Jiménez & Cortés-Hernández, 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/1043069
*
Stengata 10 (Moss)

**Stengata 10** er et hus på Værlesanden i Moss med lang historisk bakgrunn. Huset har tidligere hatt adressene Steengaden 10, Stengaden 10, Stengade 10, Stengate 10, Stengaten 10 og nå Stengata 10. Huset består i dag av 3 leiligheter. Leilighet H0101 er en etasje, har bruksareal på 61 kvadratmeter og har en verdi på ca. 2 950 000kr. Leilighet H0102 er to etasjer, har et bruksareal på 55 kvadratmeter og har en verdi på ca. 2 795 000kr. Leilighet H0201 er to etasjer, har et bruksareal på 111 kvadratmeter og har en verdi ca. 4 668 000kr. Huset er også vernet etter PBL.

## Værlesanden
Værlesanden er et område ved kanalen i Moss. Før kanalen ble gravd ut i 1855, forbandt Værlesanden Jeløy og Moss. Da kanalen ble gravd ut på 1850-tallet forsvant mye av Værlesanden. Før 1841 var området ikke knyttet til Moss, da det tilhørte Rygge. Mellom 1797 og 1810 var området ikke bebygget, men både før og etter bodde det noen strandsittere der, hvor noen av dem hadde saltkokeri. Strandsittere fikk navnet sitt fordi de bodde på "Sanden". Mange av dem hadde yrker tilknyttet til sjøen, men det var også mange som hadde andre yrker som smeder, kobberslagere, skreddere og møllere.

Gata Værlesands Bakgate øst for Sykehusgata og Stengata er det eneste minnet i dag om områdets fellesnavn fra gamle dager. Flesteparten av boligene har og ligger på Strandgatens "innside". Selv om området er blitt mindre og mindre opp igjennom årene, er det fortsatt noen hus og mennesker igjen. Husene har etter hvert mistet sin nær kontakt med sjøen, årsaken av dette er utbygging av havnen.

## Byggestil
Empirestil er en stilretning innenfor arkitektur som oppstod i Frankrike på tidlig 1800-tallet under keiser Napoleon. Derfor kalles det også keiserstil. Empirestil var utrolig populært i Norge mellom 1810 og 1840. Det kongelige slottet i Norge er et eksempel på empirestil, og det ble bygd i 1825. Noen kjennetegn for empirestil er simpelhet, symmetri og naturlighet.

Stengata er delt i flere leiligheter og består av 2 etasjer. Huset har også en stor og fin bakgård som blant annet har blitt brukt til fritidsaktiviteter.

Eksakt dato av byggingen av husets påbegynnelse og ferdigstilling er uvisst, men det dateres til ca. 1816.

## Historie
Stengata 10 er vernet etter PBL. Det at et hus er vernet etter PBL, betyr at det er et verneverdig kulturminne. For at et kulturminne skal være verneverdig, må det ha gått gjennom en kulturhistorisk vurdering og blitt identifisert som verneverdig.

I 1929 fikk huset innlagt vann etter en søknad fra daværende eier E. Dahl til byingeniøren.

På sent 1900-tallet var det mange ungdommer som herjet på Værlesanden og gjorde ting som for eksempel å spille fotball og kaste på stikka i gatene, men bakgården til Stengata 10 var også et populært sted å være for ungdommen. Bakgården var stor og hadde mye rom for aktiviteter. De hadde en bokseklubb der hvor ungdommen hadde boksehansker og kampene gikk på tur mellom de som ville være med på det.

## Referanser
Autocrates

***Autocrates*** er en slekt av biller som bare er kjent fra Sørøst-Asia. Det er beskrevet 6 arter. Til tross for at disse billene er meget store og oppsiktsvekkende er lite kjent om dem. Larvene til den eneste arten der disse er kjent lever under barken på døde trær, og man antar at dette også gjelder de andre. Billene kjennes særlig på sine sterkt forstørrede, fremoverrettede kjever (mandibler). De kan ligne på visse trebukker (Cerambycidae) eller hjortebiller (Lucanidae), men kan skilles fra disse på at for- og mellomføttene er fem-leddet, bakføttene fire-leddet.

## Utseende
Store til meget store (30 – mer enn 80&nbsp;mm) biller, avlange, med sterkt forstørrede, fremoverrettede kjever. Kroppsformen er svakt avflatet. Oversiden er blank, gjerne med noe metallisk glans. Skallet (kutikulaen) er svært tykt og billene er meget harde. **Hodet** er stort og bredt, med store fasettøyne som er mye høyere enn brede. Overkjevene (mandiblene) er ofte lengre enn resten av hodet, med flere tenner på innsiden. Antennene er 11-leddete og omtrent så lange som halve kroppslengden. Det innerste leddet er forlenget og klubbeformet, de tre ytterste leddene er mye kortere enn de innenfor og danner en liten kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent dobbelt så langt som bredt. Framhjørnene er noe framtrukket. Sidekanten har en knekk på midten eller flere kraftige tenner. Hos noen arter har oversiden et par blanke knøler. **Dekkvingene** er avlange, jevnt tilsmalnende bakover, uten punktrekker. **Beina** er middels lange, slanke, for- og mellomføttene består av fem ledd, bakføttene av fire. Kjønnene er noe ulike, hannene har større kjever enn hunnene.

## Levevis
Trictenotomidene lever i subtropiske og tropiske skoger, både regnskoger og monsunskoger. Trolig lever larvene til alle artene under bark på døde trær. Billene flyr godt, men også de voksne tilbringer trolig mesteparten av tiden under bark. 

## Utbredelse
De er utbredt mellom India og Vietnam, nordover går de til Korea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Trictenotomidae]]** Blanchard, 1845
****** Slekten ***Autocrates*** Thomson, 1860 - svært store arter, litt skinnende
******* *[[Autocrates aeneus]]* (Parry, 1847) - Himalaya fra India til Kina
******* *[[Autocrates ivanovi]]*  - Vietnam
******* *[[Autocrates lini]]*  - Kina
******* *[[Autocrates maqueti]]* Drumont, 2006 - Kina, Korea
******* *[[Autocrates oberthueri]]* Vuillet, 1910 - Tibet, Kina
******* *[[Autocrates soni]]* Cho & Kim, 2024 - Vietnam
******* *[[Autocrates vitalisi]]* Vuillet, 1912 - Vietnam, Kambodsja, Kina (Guangdong, Guangxi, Hainan, Sichuan, Tibet,  Yunnan), Laos, Thailand, Vest-Malaysia, Myanmar

## Referanser


## Kilder
Telnov, D.: Trictenotomid beetles (Trictenotomidae). Med bilder av to av artene. http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/eng/incotc.htm

## Eksterne lenker
*
Trzecia Droga

**Trzecia Droga** (tysk *Der Dritte Weg*, norsk *Den tredje vei*) var et polsk valgforbund stiftet i 2023, mellom partiene *Polska 2050* og *[[Polskie Stronnictwo Ludowe]]* – *PSL* (tysk: *Polnischen Bauernpartei*, norsk *Det polske bondepartiet*).

Polska 2050 er knyttet til journalisten Szymon Hołownia, programdirektør i en religiøs kringkastingsstasjon. Det er preget av en religiøs, katolsk verdensanskuelse. PSL er et parti for landbruksinteressene, grunnlagt i 1920-årene. Det hadde ved inngåelsen av koalisjonen de siste 30 årene deltatt i en rekke regjeringskoalisjoner.

De to partiene formulerte et felles program som blant annet forutsatte tilbakeføring av partiet PiS' inngripen i rettsstat og justisvesen, opphevelse av abortforbudet, høyning av lønninger til offentlige ansatte, klimavennlig energipolitikk og forenkling av skattesystemet. Valgforbundets velgere befinner seg til høyre for den liberal-konservative Borgerkoalisjonen (KO) og til venstre for PiS.

Valgforbundet opphørte i juni 2025.

## Referanser
Lucille Bliss

**Lucille Theresa Bliss** (1916–2012) var en amerikansk skuespiller, i Hollywood og San Fransisco var hun kjent som "Girl with a Thousand Voices" (Jenta med 1000 stemmer)

Hun er best kjent for å være stemmen til Smurfine i Smurfene TV-serien fra 1981, og Smurfene spesialene fra 80 tallet, andre stemmer hun er kjent for er blant annet Tuffy/Nibbles i Tom & Jerry kortfilmen "Robin Hoodwinked" fra 1958.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dewey Bohling

**Dewey Arthur Bohling** (1938–2025) var halfback i amerikansk fotball. Han spilte collegefootball på Hardin–Simmons University og profesjonelt i American Football League (AFL) for New York Titans og Buffalo Bills mellom 1960 og 1961.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Javi Montero

**Francisco Javier Montero Rubio** (født 1999) er en spansk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marthe Gravseth Aspen

**Marthe Gravseth Aspen** (født 1979) er en norsk illustratør og grafisk designer fra Overhalla. Hun er fast illustratør for Stiftelsen Brannbamsen Bjørnis, og har vært med å forme brannvesenets maskot siden oppstarten i 2012. Blant annet har hun stått for illustrasjon og design av alle barnebøkene om Bjørnis.

Aspen er utdannet innen visuell kommunikasjon ved Monash University i Australia (2004).

## Bibliografi
* *På jobb med Bjørnis* – barnebok, Aschehoug 2019
* *Besøk på brannstasjonen* – barnebok, Aschehoug 2019
* *Brann i blokk B* – barnebok, Aschehoug 2019
* *Bjørnis kjører brannbil* – barnebok, Aschehoug 2021
* *Syng med Bjørnis* – barnebok, Aschehoug 2021
* *Den kjempestore Bjørnisboka* – barnebok, Aschehoug 2022
* *Håndbok for små brannkonstabler* – barnebok, Aschehoug 2023
* *Hvor er Bjørnis?* – barnebok, Aschehoug 2022
* *Bjørnis gleder seg til jul* – barnebok, Aschehoug 2023
* *Tell med Bjørnis* –  barnebok, Aschehoug 2024
* *Tøffe brannbiler* –  barnebok, Aschehoug 2024
* *God natt, Bjørnis* –  barnebok, Aschehoug 2024
* *ABC med Bjørnis* –  barnebok, Aschehoug 2025

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Marthe Gravseth Aspen hos Aschehoug
Kvalifisering til Håndball-EM 2022 for kvinner

**Kvalifisering til [[Håndball-EM 2022 for kvinner]]** startet 3. juni 2021 og ble avsluttet 24. april 2022. 32 nasjoner konkurrerte om 12 ledige plasser i Håndball-EM 2022 for kvinner, over to kvalifiseringsrunder.

Ettersom fire lag ikke deltok i kvalifiseringen; regjerende mester Norge og de tre vertsnasjonene Montenegro, Nord-Makedonia og Slovenia, ble det etablert en ny turnering for disse; EHF Euro Cup.

## Første kvalifiseringsrunde
Første kvalifiseringsrunde ble avholdt fra 3. til 6. juni 2021.  Elleve lag ble fordelt i tre grupper, etter en trekning 17. mars 2021 hvor lagene ble seedet i fire potter. De tre gruppevinnerne gikk videre til andre kvalifiseringsrunde.

### Seeding

### Gruppe 1

----

----

### Gruppe 2

----

----

----

### Gruppe 3

----

----

## Andre kvalifiseringsrunde
Andre kvalifiseringsrunde ble avholdt fra 6. oktober 2021 til 24. april 2022. 24 lag ble fordelt i seks grupper à fire lag, etter en trekning 25. mars 2021 hvor lagene var seedet i fire potter à seks lag. De to beste lagene i hver gruppe kvalifiserte seg til Håndball-EM 2022 for kvinner.

### Seeding

### Gruppe 1

----

----

----

----

----

----

### Gruppe 2

----

----

----

----

----

### Gruppe 3

----

----

----

----

----

----

### Gruppe 4

----

----

----

----

----

----

### Gruppe 5

----

----

----

----

----

### Gruppe 6

----

----

----

----

----

## EHF Euro Cup

----

----

----

----

----

## Noter


## Referanser


## Eksterne lenker
* Første kvalifiseringsrunde
* Andre kvalifiseringsrunde
* EHF Euro Cup
Lucanus cenwanglaoshanus

***Lucanus cenwanglaoshanus*** er en billeart i familien hjortebiller (*Lucanidae*).

## Kjennetegn
En stor (hannen 54-60 millimeter), brunsvart hjortebille. Hannen har kraftige, krumme kjever, disse har en kraftig tann nær spissen, som er kløvet. De knebøyde antennene har en fire-leddet vifte. Bakhodet har rundede tverrkjøler langs bakkanten. Beina er mørke, leggene brunlige, lårene med rødlige felter på undersiden. Hunnen er foreløpig ukjent.

## Levevis

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Kina (Guangxi).

## Systematisk plassering

* Insekter, Insecta
** Ordenen biller, Coleoptera
*** Underordenen Polyphaga
**** Overfamilien Scarabaeoidea
***** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
****** Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
******* Stammen Lucanini Latreille, 1806
******** Slekten *[[Lucanus (slekt)|Lucanus]]* Scopoli, 1763
********* ***Lucanus cenwanglaoshanus*** Huang & Chen, 2020

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kvalifisering til Håndball-EM 2024 for kvinner

**Kvalifisering til [[Håndball-EM 2024 for kvinner]]** startet 11. oktober 2023 og vil bli avsluttet 7. april 2024.

31 nasjoner konkurrerer om 20 ledige plasser i Håndball-EM 2024 for kvinner, etter at Storbritannia trakk seg fra kvalifiseringen like før start.

Nasjonene ble fordelt i syv grupper à fire lag og én gruppe med kun tre lag, etter en trekning 20. april 2023 hvor lagene var seedet i fire potter.

De to beste lagene i hver gruppe vil kvalifisere seg til Håndball-EM 2024 for kvinner, sammen med de fire beste lagene på tredjeplass i sin gruppe.

Ettersom fire lag ikke deltar i kvalifiseringen; regjerende mester Norge og de tre vertsnasjonene Sveits, Ungarn og Østerrike, deltar disse i EHF Euro Cup.

## Seeding

## Grupper
### Gruppe 1

----

----

----

----

----

### Gruppe 2

----

----

----

----

----

----

----

### Gruppe 3

----

----

----

----

----

### Gruppe 4

----

----

----

----

----

### Gruppe 5

----

----

----

----

----

### Gruppe 6

----

----

----

----

----

### Gruppe 7

----

----

----

----

----

### Gruppe 8

----

----

----

----

----

### Rangering av lag på tredjeplass
De fire høyest rangerte lagene på tredjeplass kvalifiserer direkte til mesterskapet. Kamper mot hverandre blir ikke gjennomført.

## EHF Euro Cup

----

----

----

----

----

## Noter


## Referanser


## Eksterne lenker
* Kvalifisering
* EHF Euro Cup
Bobilverden.no

**Bobilverden.no** er et nettbasert fagblad for folk som bruker bobil som ferieform og for fagpersoner knyttet til bransjen. Bladet bringer nyheter fra bransjen, reisetips, tekniske spørsmål, om rammevilkår og annet knyttet til opplevelser med bobil.

Bladet ble etablert i 2012 og utgis av Randem Media AS. Knut Randem er ansvarlig redaktør siden 2012.

Bobilverden.no er medlem av Fagpressen.

Datternettstedet Bobilplassen.no tilbyr oversikt over bobilplasser (bobilparkering) og tømmestasjoner for bobiler i Norge samt annet oppslagsstoff.

## Eksterne lenker
* Bobilverden.no
* Bobilplassen.no
Vebjørn Aasand Seljord

**Vebjørn Aasand Seljord** (født 1. november 1994) er en norsk lokalpolitiker fra Senterpartiet. Han ble i 2023 valgt til Sigdal kommunes ordfører. I perioden 2019-2023 var han gruppeleder. Seljord er oppvokst i Eggedal.

Før Seljord ble ordfører, jobbet han som offiser i Forsvaret.

## Referanser
Lu (Piemonte)

**Lu** også kjent som **Lu Monferrato** er en bosetning og frazione i kommunen Lu e Cuccaro Monferrato og tidligere kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Den hadde . 

Kommunen Lu ble 1. februar 2019 slått sammen med Cuccaro Monferrato til den nye kommunen Lu e Cuccaro Monferrato. Den hadde  fordelt på et areal på 21,88 km². Nabokommunene var Camagna Monferrato, Conzano, Cuccaro Monferrato, Mirabello Monferrato, Occimiano, Quargnento og San Salvatore Monferrato.

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leon Burton

**Walter Leon Burton** (født 13. mars 1935 i Flint i Michigan, død 7. oktober 2022 i Las Vegas i Nevada) var en profesjonell amerikansk fotballspiller fra USA som spilte 14 kamper for New York Titans i American Football League (AFL) i 1960. Før det spilte han college football på Arizona State University.

## Tidlig liv
Burton ble født i Flint i Michigan den 13. mars 1935. Han gikk på Flint Northern High School i hjembyen, hvor han spilte amerikansk fotball og drev med friidrett. Han studerte deretter på Arizona State University, hvor han spilte for Sun Devils fra 1955 til 1958. Han satte en freshmanrekord på skolen med 694 yards på løp i 1955 (en rekord som først ble slått i 2003). I 1957-sesongen ledet Burton National Collegiate Athletic Association (NCAA) i yards på løp (1 126), touchdowns (16), poeng (96) og yards fra scrimmage (1 320), og satte en NCAA-rekord med 9,6 yards per løp. Sun Devils fullførte sesongen ubeseiret (10–0). Året deretter hadde han fjerde flest touchdowns (11) og poeng (66) i NCAA. Burton ble utnevnt til All-Border Conferences førstelag i 1957 og 1958. Han endte collegekarrieren med en karriererekord i touchdowns på løp (34), og som nummer to yards på løp (2 994). San Francisco 49ers valgte ham i åttende runde (#87) av NFLs draft i 1958.

## Profesjonell karriere
På grunn av størrelsen ble Burton tidlig kuttet av 49ers, og han endte opp med å spille for Toronto Argonauts i Canadian Football League (CFL) i en sesong. Han signerte deretter med New York Titans i American Football League (AFL) og debuterte med laget 11. september 1960, i en 27–3 seier over Buffalo Bills. Han fikk lagets lengste kickoff return noensinne på 101 yards i en kamp mot Oakland Raiders den 28. oktober samm år som endte opp med å bli det nest lengste i ligaen det året. Han ble senere den første spilleren for Titans som returnerte to kickoss for touchdowns i én sesong. Burton ledet AFL i kick returns (30), kick return yards (862) og kick og punt returns (42), og var nummer to i kick og punt return yards (955), fem i punt returns (12) og ni i punt return yards (93).

Etter Titans spilte han for Grand Rapids Blazers i United Football League.

## Utmerkelser
Burton ble innlemmet i sitt gamle universitets Sports Hall of Fame i 1978. Han ble senere også anerkjent i ASUs Ring of Honor, i oktober 2013.

## Privatliv
Burtons første kone var Ellen Marie Collins, som han møtte i high school. De to hadde fire barn.

Burton sovnet inn 7. oktober 2022 i Las Vegas, 87 år gammel.

## Referanser