open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Notsjnoje proissjestvije

***Notsjnoje proissjestvije*** (originaltittel: *Ночное происшествие*) er en sovjetisk kriminalfilm fra 1980 regissert av Veniamin Dorman.

## Skuespillere
* Pjotr Veljaminov som Mitin
* Galina Polskikh som Galina Ukladova
* Aleksej Zjarkov som Stepan Voronov
* Jurij Kajurov som Vladykin
* Boris Smortsjkov som Babin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ogarjova, 6

***Ogarjova, 6*** (originaltittel: *Огарёва, 6*) er en sovjetisk kriminalfilm fra 1980, regissert av Boris Grigorjev.

## Handling
Et større tyveri fant sted ved en fabrikk som produserer smykker i Moskva-området. To drap og et voldtektsforsøk blir begått i Moskva. Vladislav Kostenko legger snart merke til sammenhengen mellom disse forbrytelsene, og forsøker å løse saken.

## Skuespillere
* Vasilij Lanovoj som Vladislav Kostenko
* Georgij Jumatov som Aleksej Sadtsjikov
* Jevgenij Gerasimov som Valentin Rosljakov
* Vsevolod Kuznetsov som Viktor Pimenov
* Dmitrij Dzjaijani som Viktor Kazjajev

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Odnazjdy dvadtsat let spustja

***Odnazjdy dvadtsat let spustja*** (originaltittel: *Однажды двадцать лет спустя*) er en sovjetisk filmkomedie fra 1980 regissert av Jurij Jegorov.

## Skuespillere
* Natalja Gundareva som Nadja Kruglova
* Viktor Proskurin som Kirill
* Jevgenij Lazarev
* Oleg Jefremov
* Valentina Titova

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Osobo vazjnoje zadanije

***Osobo vazjnoje zadanije*** (originaltittel: *Особо важное задание*) er en sovjetisk krigsfilm fra 1980 regissert av Jevgenij Matvejev.

## Skuespillere
* Ljudmila Gurtjenko som Elvira Pavlovna
* Valerija Zaklunnaja som Marija Jevgenjevna
* Nikolaj Krjutsjkov som Fjodor Pantjenko
* Jevgenij Matvejev som Sergej Kirillov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petrovka, 38

***Petrovka, 38*** (originaltittel: *Петровка, 38*) er en sovjetisk kriminalfilm fra 1980 regissert av Boris Grigorjev.

## Skuespillere
* Georgij Jumatov som Aleksej Pavlovitsj Sadtsjikov
* Vasilij Lanovoj som Vjatjeslav Nikolajevitsj Kostenko
* Jevgenij Gerasimov som Valja Posljakov
* Ljudmila Nilskaja som Aljona
* Mikhail Zjigalov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
U matrosov net voprosov

***U matrosov net voprosov*** (originaltittel: *У матросов нет вопросов*) er en sovjetisk musikalsk filmkomedie fra 1981 regissert av Vladimir Rogovoj.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Solo (sovjetisk kortfilm)

***Solo*** (originaltittel: *Соло*) er en sovjetisk kortfilm fra 1980 regissert av Konstantin Lopusjanskij.

## Skuespillere
* Nikolaj Grinko som Aleksandr Mihajlovitsj
* Jurij Radionov som Sergej
* Viktor Gogolev som Viktor Sergejevitsj
* Gelena Ivlieva
* Nora Grjakalova som Aleksandra Mikhajlovna

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Konstantin Lopusjanskij

**Konstantin Sergejevitsj Lopusjanskij** (russisk: Константин Сергеевич Лопушанский; født 1947 i Dnipro i Sovjetunionen) er en sovjetisk og russisk regissør og manusforfatter.

## Filmografi (utvalg)
* 1980 – *[[Solo (sovjetisk kortfilm)|Solo]]* (Соло)
* 1986 – *[[Pisma mjortvogo tsjeloveka]]* (Письма мёртвого человека)
* 1989 – *[[Posetitel muzeja]]* (Посетитель музея)
* 1994 – *[[Russkaja simfonija]]* (Русская симфония)
* 2006 – *[[Gadkije lebedi]]* (Гадкие лебеди)
* 2013 – *[[Rol]]* (Роль)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eskadron gusar letutsjikh

***Eskadron gusar letutsjikh*** (originaltittel: *Эскадрон гусар летучих*) er en sovjetisk krigsfilm fra 1981 regissert av Nikita Khubov og Stanislav Rostotskij.

## Skuespillere
* Andrej Rostotskij som Denis Davydov
* Marina Sjimanskaja som Catherine
* Lidija Kuznetsova som Katerina
* Jevgenij Lebedev som Mikhail Kutuzov
* Jurij Rytsjkov som Popov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louise Farrenc

**Jeanne-Louise Farrenc** (1804–1875), f. *Dumont*,  var en fransk komponist, pianist og musikkviter. 

Jeanne Dumont ble født og vokste opp i Paris. Bortsett en konstertturne til England i 1832 og utgivelser av flere verk i England og Tyskland, er det ikke kjent at hun virket andre steder enn i Paris.

Den første klaveropplæringen fikk hun i 1810. Fra 1819 fikk hun leksjoner i harmonilære hos Anton Reicha. Hun tok også enkelte timer av Johann Nepomuk Hummel og Ignaz Moscheles. 

Farrenc skrev sine første orkesterverk i 1834 og etablerte seg i musikkverdenen med tre symfonier og flere kammermusikalske verk. 

I 1842 ble Farrenc utnevnt til professor i klaver ved musikkkonservatoriet i Paris og fikk i 1861 og 1869 *[[Académie des beaux-arts]]* *Prix Chartier*.

## Kilder
* Eystein Sandvik: «2. Louise Farrenc (1804–75)» i *Åtte kvinner som endret den klassiske musikken*, NRK, oppdatering 13. mars 2020 
* Eva Rieger: 
* Jan Felix Jaacks, Anja Herold: «Farrenc, (Jeanne-) Louise, geb. Dumont». I *Europäische Instrumentalistinnen des 18. und 19. Jahrhunderts*. 2008. Sophie Drinker Instituttets online-leksikon. Red. Freia Hoffmann.
* Christin Heitmann: «Louise Farrenc», *MUGI. Musikvermittlung und Genderforschung*. Red. Beatrix Borchard og Nina Noeske, *Hochschule für Musik und Theater Hamburg*, 2003&nbsp;ff. Oppdatering 27. november 2018.
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Nikita Khubov

**Nikita Georgijevitsj Khubov** (russisk: Ники́та Гео́ргиевич Ху́бов; født 1936 i Moskva i Sovjetunionen, død 2018 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.

## Filmografi (utvalg)
* 1980 – *[[Eskadron gusar letutsjikh]]* (Эскадрон гусар летучих)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rafferti

***Rafferti*** (originaltittel: *Рафферти*) er en sovjetisk dramafilm fra 1980, regissert av Semjon Aranovitsj. Filmen ble produsert for TV.

## Handling
Historien finner sted i USA på 1960-tallet og 1970-tallet. Jack Rafferty, nestleder i en fagforening for transport-arbeidere, skal vitne foran en komite fra USAs senat på grunn av mistanker om korrupsjon. Rafferty har rett til å nekte å vitne med henvisning til USAs grunnlov, men da vil han aldri kunne bli valgt som leder ved fagforeningen. Derfor bestemmer Rafferty seg for å ta sjansen, og han begynner å svare på spørsmål fra kommisjonen. Å klatre på karriere-stigen var en svært vanskelig oppgave for Rafferty, og dette inkluderte å opprette falske fagforeningskomiteer ved hjelp av sin nære venn: en gangster ved navn Farichetti, eller ulovlig bruk av fagforeningens pensjonsmidler for personlig berikelse.

I løpet av kommisjonens etterforskning kommer alle disse fakta frem, og viser allmennheten all fordervelsen til Raffertys aktiviteter. Som et resultat blir Rafferty konkurs. Hans kone forlater ham, og datteren hans dør i en bilulykke. En barndomsvenn begår selvmord, og Rafferty blir offentlig vanæret. Men Rafferty tyster på Tommy Farichetti til politiet, og Farichetti risikerer livsvarig fengsel på grunn av dette. Som hevn går Farichetti til bygningen hvor kommisjonen sitter i et møte, og trekker frem et maskingevær for å endelig gjøre opp regnskap med Rafferty som hadde forrådt ham.

## Skuespillere
* Oleg Borisov som Jack Rafferty
* Jevgenija Simonova som Jill Hart
* Larisa Malevannaja som Martha
* Armen Dzjigarkhanjan som Tommy Farrichetti
* Aleksandr Kajdanovskij som Ames

## Referanser


## Eksterne lenker
*
My smerti smotreli v litso

***My smerti smotreli v litso*** (originaltittel: *Мы смерти смотрели в лицо*) er en sovjetisk krigsfilm fra 1981 regissert av Naum Birman.

## Skuespillere
* Oleg Dahl som Boris Korbut
* Ljubov Malinovskaja som Valja
* Larisa Tolkatsjova som Tamara Samsonova
* Jurij Zjukov som Vadik Lozjbinskij
* Boris Naumov som Serjozja Markov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Belyj voron

***Belyj voron*** (originaltittel: *Белый ворон*) er en sovjetisk romantisk dramafilm fra 1981, regissert av Valerij Lonskoj.

## Handling
Jegor er en gruve-arbeider som reiser sørover på ferie, og der møter han snart den gifte Sonja. Dette skal vise seg å være et møte som kommer til å forandre fremtiden til dem begge.

## Skuespillere
* Vladimir Gostjukhin som Jegor Ikonnikov
* Irina Dymchenko som Sonja
* Aleksandr Mikhajlov som Arkadij Vasiljev
* Irina Akulova som Rita
* Lev Borisov som Kolja

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Belyj sneg Rossii

***Belyj sneg Rossii*** (originaltittel: *Белый снег России*) er en sovjetisk biografisk film fra 1980, regissert av Jurij Vysjinskij.

## Handling
I sentrum av historien står skjebnen til verdensmesteren i sjakk, Aleksandr Alekhin, i en av de mest tragiske periodene i livet hans: fra 1927 til 1946, fra han ble kåret til verdensmester og frem til han døde. Han var en av verdens største sjakkspiller, fryktløs ved sjakkbrettet, og klar til å spille mot enhver motstander.

Men i det virkelige liv skal han ha vært langt mer ubesluttsom og tvilende.

## Skuespillere
* Aleksandr Mikhajlov som Aleksander Alekhin
* Vladimir Samojlov som Aleksandr Kuprin
* Jurij Kajurov som Nikolaj Krylenko
* Natalja Gundareva som Nadezjda
* Kristina Mikolajewska som Grace Wishard

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jurij Vysjinskij

**Jurij Mikhajovitsj Vysjinskij** (russisk: Ю́рий Миха́йлович Выши́нский; født 1923 i Zlatoust i Sovjetunionen, død 1990 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.

## Filmografi (utvalg)
* 1980 – *[[Belyj sneg Rossii]]* (Белый снег России)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sunniva Hofstad

**Sunniva Hofstad** (født 2004) er en norsk bokser fra Sverresborg i Trondheim som representerer Nova Bokseklubb.

Hun vant to NM-gull i perioden 2023–2025. Hun vant kongepokalen i 2025.

Hofstad vant sølv under ungdoms-EM i 2019.
Hun vant EM-gull for junior (U19) i 75kg-klassen i 2021 (Montenegro) og 2022 (Sofia). I 2021 slo hun Vasiliki Stavridou (Hellas) i finalen.
I 2022 vant hun etter at motstanderen Tatia Bukia (Georgia) trakk seg før finalen.
Hofstad er Norges første europamester i boksing på ungdoms- eller juniornivå.

Hofstad vant VM-gull for junior i 2022 etter å ha slått Angie Solano Vanegas fra Columbia i finalen.

Hofstad ble senior i 2023. Hun deltok i Sommer-OL 2024 i Paris, der hun tapte 8-delsfinalen mot Lovlina Borgohain.

## NM-gull

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Konstantin Khudjakov

**Konstantin Pavlovitsj Khudjakov** (russisk: Константин Павлович Худяков; født 1938 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.

## Filmografi (utvalg)
* 1980 – *[[Kto zaplatit za udatsju?]]* (Кто заплатит за удачу?)
* 1984 – *[[Uspekh]]* (Успех)
* 2004 – *[[Na Verkhnej Maslovke]]* (На Верхней Масловке)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prikljutsjenija Sjerloka Kholmsa i doktora Vatsona

***Prikljutsjenija Sjerloka Kholmsa i doktora Vatsona*** (originaltittel: *Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона*) er en sovjetisk miniserie fra 1980, regissert av Igor Maslennikov.

## Handling
Etter å ha løst en sak, returnerer Sherlock Holmes og doktor Watson til London med tog. Kort tid senere blir Holmes og Dr. Watson invitert til The Diogenes Club, av Sherlocks eldre bror Mycroft. Klubben er vert for de mest usosiale mennene i London, hvor de har forbud mot å kommunisere med hverandre. Mycroft ber broren hans hjelpe Lady Eva Blackwell. Hun blir utpresset av en kjeltring, Charles Augustus Milverton, som krever 7 000 pund for noen brev han har stjålet fra henne.

Milverton truer med å offentliggjøre disse brevene til offentligheten, med mindre hun ikke betaler løsepenger. Dette kommer til å forårsake en skandale som vil avslutte Lady Evas forlovelse. Sherlock samtykker i å hjelpe henne. Sherlock og Watson bestemmer seg for at det å stjele brevene fra Milverton er deres eneste mulighet. De bryter seg inn i Milvertons hovedkvarter om natten, for å få tilgang til pengeskapet hans.

## Skuespillere
* Vasilij Livanov som Sherlock Holmes
* Vitalij Solomin som Dr. Watson
* Rina Zeljonaja som Mrs. Hudson
* Borislav Brondukov som Lestrade
* Boris Kljujev som Mycroft Holmes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Agonia – tsardømmets fall

***Agonia – tsardømmets fall*** (originaltittel: *Агония*) er en sovjetisk biografisk film fra 1981, regissert av Elem Klimov.

## Handling
Historien følger de siste månedene av 1916, frem til mordet på Grigorij Rasputin. Han hadde visstnok en nærmest hypnotisk effekt på mennesker rundt. Han får stadig større innflytelse og makt i samfunnet, men dette korrumperer ham. Rasputins påståtte seksuelle perversjoner og økende galskap fører til slutt til hans eget mistenkelige dødsfall.

## Skuespillere
* Aleksej Petrenko som Grigorij Rasputin
* Anatolij Romasjin som Nikolaj II av Russland
* Velta Līne som Alexandra Fjodorovna
* Alisa Freindlich som Anna Vyrubova
* Aleksandr Romantsov som Feliks Jusupov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
V natsjale slavnykh del

***V natsjale slavnykh del*** (originaltittel: *В начале славных дел*) er en sovjetisk historisk dramafilm fra 1980, regissert av Sergej Gerasimov.

## Handling
Mot slutten av 1600-tallet beordrer tsar Peter den store et angrep på Tyrkia, fordi de nekter å betale skatt til de russiske myndighetene. Men det russiske militæret blir utstyrt med utdatert teknologi, og de lider nederlag.

## Skuespillere
* Dmitrij Zolotukhin — Pjotr
* Tamara Makarova — Natalja Narysjkina
* Aleksandr Beljavskij — Lev Narysjkin
* Natalja Bondartsjuk — Sophia
* Nikolaj Jeremenko — Aleksandr Danilovitsj Mensjikov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karnaval

***Karnaval*** (originaltittel: *Карнавал*) er en sovjetisk musikalsk dramakomedie fra 1981, regissert av Tatjana Lioznova.

## Handling
I en liten by i Uralfjellene bor en ung kvinne, Nina Solomatina, sammen med moren sin. Faren hennes forlot henne som barn, og flyttet til Moskva. Nina drømmer om å studere skuespill og kommer til Moskva, men hun stryker på opptaksprøvene til å studere teater. Nina flytter midlertidig inn hos faren sin, og familien hans.

Nina har også et forhold til studenten Nikita, som snart avbryter forholdet deres for å bli sammen med en annen kvinne. Som et resultat begynner Nina å forstå at storbyen ikke er det evige karnevalet hun opprinnelig hadde sett for seg. Hun velger derfor å reise hjem, for å heller ta seg av sin syke mor.

## Skuespillere
* Irina Muravjova som Nina Solomatina
* Jurij Jakovlev som Mikhail Solomatin
* Klara Lutjko som Josephine Viktorovna
* Aleksandr Abdulov som Nikita
* Vera Vasiljeva

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det hadde jeg ikke drømt om

***Det hadde jeg ikke drømt om*** (originaltittel: *Вам и не снилось*) er en sovjetisk romantisk dramafilm fra 1981, regissert av Ilja Frez.

## Handling
Katja Sjevtsjenko er elev ved en videregående, og må flytte til et nytt distrikt, hvor hun møter klassekameraten Roman Lavotsjkin (spilt av Nikita Mikhajlovskij) ved den nye skolen. Etter hvert vokser vennskapet deres til kjærlighet, som fremstår overraskende sterkt for de voksne rundt dem. Romans far, Konstantin (spilt av Albert Filozov), var tidligere forelsket i Katjas mor, Ljudmila, som hadde avvist ham. Romans mor, Vera, er veldig misunnelig på Katjas mor - og misliker både Ljudmila og datteren hennes. Hun ønsker å skille Katja og Roman med makt, og overfører derfor Roman til en annen skole. Hun forbyr dem å møte hverandre flere ganger, men kjærligheten mellom Katja og Roman blir ikke mindre.

Så Vera tvinger sønnen sin til å forlate Moskva, og han må reise til Leningrad for å ta seg av hans angivelig syke bestemor. Hun forhindrer også Katjas forsøk på å komme i kontakt med Roman, eller skrive brev til ham. Katja og Roman blir deretter bare støttet av ett par klassekamerater, og læreren deres Tatjana. Hun blir klar over Veras planer, og forteller sannheten til Ljudmila. Katja bestemmer seg snart for å reise til Leningrad på egen hånd, og finne ut hva som egentlig foregår selv. I mellomtiden ringer Roman, som ikke kan forstå hvorfor Katja ikke svarer på noen av brevene hans (alle Katjas brev ble fanget opp av bestemoren hans) til læreren deres Tatjana.

Men Tatjana tar feil av ham for Mikhail (spilt av Leonid Filatov) kjæresten hennes som hun nylig hadde en krangel med, og hun ber ham aldri ringe henne igjen. Men ved et uhell overhører Roman en telefon-samtale mellom bestemoren og moren hans, og han oppdager dermed sannheten: bestemoren hans var ikke syk i det hele tatt, og alt dette var bare for å hindre ham fra å møte Katja. Roman låser seg derfor inne på sitt eget værelse, men når han kikker ut av vinduet sitt oppdager han Katja - som har kommet frem til Leningrad.

## Skuespillere
* Tatjana Aksjuta som Katja Sjevtsjenko
* Nikita Mikhajlovskij som Roman Lavotsjkin
* Jelena Solovej som Tatjana Koltsova
* Irina Mirosjnitsjenko som Ljudmila Sergejevna
* Lidija Fedosejeva-Sjuksjina som Vera Vasiljevna Lavotsjkina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opiumslast kapret

***Opiumslast kapret*** (originaltittel: *Пираты XX века*) er en sovjetisk actionfilm fra 1980, regissert av Boris Durov.

## Handling
Det sovjetiske lasteskipet Nezhin ligger ankret ved en havn et sted i Midtøsten. En agent fra et lokalt farmasøytisk selskap møter kapteinen på det sovjetiske fartøyet og diskuterer lasten, medisinsk opium, som blir etterspurt av en rekke sovjetiske sykehus. Men kort tid senere blir legemiddelfirmaets agent sett i en bil, og snakker med noen over en walkietalkie. Senere forlater Nezhin, med opiumet om bord, havnen for å reise til Vladivostok. I løpet av seilasen roper en vaktmann «mann over bord» og kapteinen beordrer motorene å stoppe for å redde en person som har havnet langt til havs. Nezhin plukker opp en asiatisk mann som identifiserer seg som Salekh, den eneste overlevende sjømannen fra et utenlandsk handelsskip.

Salekh forteller at skipet han seilte med plutselig hadde kantret under en kraftig storm, og at resten av sjømennene måtte slåss om plass i redningsbåtene. Kort tid senere blir den sovjetiske kapteinen informert om et ukjent skip som driver i nærheten. Skipet, kalt Mercury, er tilsynelatende forlatt, uten synlig mannskap, og ingen aktivitet på dekk. Kapteinen på Nezhin bestemmer seg for å sende fire fra sitt eget mannskap for å utforske dette skipet, og tilby assistanse til eventuelle overlevende. Det forlatte skipet viser seg imidlertid å være en felle. Samtidig som er de opptatt med Mercury, legger ingen blant det russiske mannskapet at Salekh tar en øks fra skipet, går til radio-rommet på Nezhin, hvor han angriper en radio-operatør og dreper ham. Etter at Salekh har ødelagt skipets radio-utstyr, starter Mercury plutselig motorene igjen og nærmer seg Nezhin. De fire fra Nezhin som først hadde gått om bord på Mercury ble også drept, og kastet over bord.

Den sovjetiske kapteinen innser snart at skipet hans er under angrep fra sjørøvere som åpner ild med automatgevær eller maskingevær. En sjømann blant det sovjetiske mannskapet på Nezhin oppdager den døde radio-operatøren, og han bestemmer seg for å finne igjen Salekh. Men Salekh viser imponerende kampsport-ferdigheter, og beseirer raskt den andre sjømannen. Kort tid senere låser sjørøverne de gjenværende sovjeterne inn i et rom på skipet, før de begynner å losse alt opiumet over til Mercury. Lederne for sjørøverne takker Salekh for et vellykket oppdrag, og gir ham ordre om å sprenge Nezhin sammen med resten av det sovjetiske mannskapet som fremdeles om bord. Sovjeterne, etterlatt for å dø på et synkende skip, klarer så vidt å komme seg ut. Men de må slåss mot sjørøverne, hvis de skal ha håp om å overleve.

## Skuespillere
* Nikolaj Jeremenko som Sergej Sergejevitsj
* Pjotr Veljaminov som Ivan Ilitsj
* Talgat Nigmatulin som Salekh
* Rein Aren
* Dilorom Kambarova

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kto zaplatit za udatsju?

***Kto zaplatit za udatsju?*** (originaltittel: *Кто заплатит за удачу?*) er en sovjetisk actionfilm fra 1981 regissert av Konstantin Khudjakov.

## Skuespillere
* Vitalij Solomin som Sergej Kuskov
* Vasilij Botsjkarjov som Dmitrij Tsjumak
* Leonid Filatov som Fjodor Tsjumak
* Natalja Danilova som Antonina Tsjumak
* Aleksandr Filippenko som Konkov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Besjenyje dengi

***Besjenyje dengi*** (originaltittel: *Бешеные деньги*) er en sovjetisk filmkomedie fra 1982 regissert av Jevgenij Matvejev.

## Skuespillere
* Ljudmila Nilskaja som Lidija Tsjeboksarova
* Aleksandr Mikhajlov som Savva Vasilkov
* Jelena Solovej som Nadezjda Tsjeboksarova
* Jurij Jakovlev som Ivan Teljatev
* Pavel Kadotsjnikov som Grigorij Kutjumov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tsjerez ternii k zvjozdam

***Tsjerez ternii k zvjozdam*** (originaltittel: *Через тернии к звёздам*) er en sovjetisk science fiction-film fra 1981 regissert av Ritsjard Viktorov.

## Skuespillere
* Jelena Metjolkina som Neeja
* Uldis Lieldidz som Sergej Lebedev
* Vadim Ledogorov som Stepan Lebedev
* Jelena Fadejeva som Marija Pavlovna
* Vatslav Dvorzhetskij som Pjotr Petrovitsj

## Referanser


## Eksterne lenker
*
34-j skoryj

***34-j skoryj*** (originaltittel: *34-й скорый*) er en sovjetisk katastrofefilm fra 1981 regissert av Andrej Maljukov.

## Skuespillere
* Vasilij Badaev
* Zoja Vasilkova
* Anatolij Vedenkin
* Vjatsjeslav Ezepov
* Peteris Gaudinsh — Pjotr

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dusja

***Dusja*** (originaltittel: *Душа*) er en sovjetisk filmmusikal fra 1982, regissert av Aleksandr Stefanovitsj.

## Handling
Viktoria Svobodina er en ung, men allerede veldig populær, sangerinne i Sovjetunionen - og er bosatt i Moskva. Hennes popularitet når nye høyder, samtidig som bandet hun opptrer sammen med ikke blir like berømt. Under en viktig live-konsert slår resten av bandet av lyden, men Viktoria fortsetter å synge sangen.

Når de forlater konserten stopper hun bilen, og river ned plakater av seg selv fra veggene i konsertsalen. Hun forlater deretter reste av bandet, for å begynne en solo-karriere.

## Skuespillere
* Sofia Rotaru som Viktorija Svobodina
* Rolan Bykov som Albert Leonidovitsj
* Mikhail Bojarskij som Vadim Starytsj
* Vjatjeslav Spesivtsev som Sergej
* Ivars Kalniņš

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Front v tylu vraga

***Front v tylu vraga*** (originaltittel: *Фронт в тылу врага*) er en sovjetisk krigsfilm fra 1982, regissert av Igor Gostev.

## Handling
Historien er lagt til 1944, og følger en gruppe russiske partisaner og deres motstandsarbeid i Russland, Polen og Tsjekkoslovakia mot tyske soldater under andre verdenskrig. Sjefen for en gruppe partisaner forsøker å organisere både russiske, polske og tsjekkoslovakiske motstandsfolk for å slå seg sammen, hvis de skal ha håp om å gjennomføre et større angrep bak fiendens linjer.

## Skuespillere
* Vjatsjeslav Tikhonov som Mlynskij
* Valerija Zaklunnaja som Irina Petrovna
* Jevgenij Matvejev som Simerenko
* Ivan Lapikov som Jerofeitj
* Aleksandr Mikhajlov

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tsyganskoje stsjastje

***Tsyganskoje stsjastje*** (originaltittel: *Цыганское счастье*) er en sovjetisk dramafilm fra 1981 regissert av Sergej Nikonenko.

## Skuespillere
* Nikolaj Kryutsjkov som Zakhar Kasjanov
* Ivan Kamenskij som Sasjka
* Marina Jakovleva som Varka
* Jekaterina Voronina som Lenka
* Lidija Fedosejeva-Shuksjina som Anjuta

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prikljutsjenija Sjerloka Kholmsa i doktora Vatsona: Sobaka Baskervilej

***Prikljutsjenija Sjerloka Kholmsa i doktora Vatsona: Sobaka Baskervilej*** (originaltittel: *Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей*) er en sovjetisk miniserie fra 1981, regissert av Igor Maslennikov.

## Handling
Når Sir Charles Baskerville blir funnet død i hjemmet sitt, ber Dr. James Mortimer om at Sherlock Holmes burde hjelpe til å redde Sir Henry Baskerville - den eneste arvingen de vet om til Charles baskerville  - fra en forbannelse som visstnok hjemsøker hele Baskerville-familien.

## Skuespillere
* Vasilij Livanov som Sherlock Holmes
* Vitalij Solomin som Dr. Watson
* Rina Zeljonaja som Mrs. Hudson
* Borislav Brondukov som Inspector Lestrade
* Irina Kuptjenko som Beryl Stapleton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lenin v Parizje

***Lenin v Parizje*** (originaltittel: *Ленин в Париже*) er en sovjetisk biografisk dramafilm fra 1981 regissert av Sergej Jutkevitsj.

## Skuespillere
* Jurij Kajurov som Vladimir Lenin
* Claude Jade som Inessa Armand
* Vladimir Antonik som Aleksandr Trofimov
* Valentina Svetlova som Nadezjda Krupskaja
* Pavel Kadotsjnikov som Paul Lafargue

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksandr Malenkij

***Aleksandr Malenkij*** (originaltittel: *Александр Маленький*) er et sovjetisk krigsdrama fra 1981 regissert av Vladimir Fokin.

## Skuespillere
* Boris Tokarev som Igor Tsvetkov
* Jurij Nazarov som Vasilij Akimytj Khrisjtsjanovitsj
* Mikhail Koksjenov som Kurykin
* Olaf Schneider som Pinzel
* Ute Lubosch som Tessa Tentser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Muzjiki!

***Muzjiki!*** (originaltittel: *Мужики!*) er en sovjetisk dramafilm fra 1981, regissert av Iskra Babitsj.

## Handling
Pavel Zubov bor og arbeider i det arktiske Nikel. Han kom dit for tretten år siden, like etter sin tid i militæret. Men mot slutten av tjenesten fikk Pavel et brev fra moren sin, og der oppdaget han at hans kone Nastya hadde vært utro ham og venter et barn med en mann hun ikke vet navnet på. Derfor velger han å ikke reise hjem til familien sin. Men Pavel får snart et brev om at faren hans er alvorlig syk, og dette tvinger ham til å besøke foreldrene sine. Det viser seg snart at alt er bra med faren hans, og han brukte brevet som et triks for å tvinge sønnen sin til å komme på besøk.

Men Nastya dør kort tid senere, og Pavel oppdager at moren hans tok feil når hun sendte det uheldige brevet om Pavels kone. Nastya elsket Pavel, og datteren hun fødte var Pavels barn. Senere, etter å ha giftet seg med en beruset artist, fødte Anastasia en sønn ved navn Pavlik og adopterte også Styopka - et barn fra et sykehus. Alle tror at Styopka er stum fra fødselen, selv om han hører perfekt, forstår alt som skjer rundt ham, og ikke har noen fysiske skavanker som forhindrer ham fra å snakke. Men faren til Pavlik ble kronisk alkoholiker, og har for lengst forlatt familien sin. Barna har snart ingen voksne funksjonsfriske familie-medlemmer igjen.

## Skuespillere
* Aleksandr Mikhajlov som Pavel
* Pjotr Glebov som Matvej Zubov
* Vera Alkhovskaja som Polina Zakharovna
* Irina Ivanova som Polina
* Mikhail Buzyljov-Kretso som Stepan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avskjed med Matjora

***Avskjed med Matjora*** (originaltittel: *Прощание*) er en sovjetisk dramafilm fra 1981, regissert av Elem Klimov.

## Handling
Matyora er en liten landsby på en vakker øy, som bærer samme navn som den lille landsbyen. Men hele landsbyens eksistens blir snart truet av flom på grunn av byggingen av en ny demning i området. Alle innbyggerne fra Matyora blir derfor nødt til å ta farvel med hjemstedet deres.

## Skuespillere
* Stefanija Stanjuta som Darja
* Lev Durov som Pavel Pinegin
* Aleksej Petrenko som Vorontsov
* Leonid Krjuk som Petrukja
* Vadim Jakovenko som Andrej Pinegin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksandr Stefanovitsj

**Aleksandr Borisovitsj Stefanovitsj** (russisk: Алекса́ндр Бори́сович Стефано́вич; født 1944 i Leningrad i Sovjetunionen, død 2021 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.

## Filmografi (utvalg)
* 1981 – *[[Dusja]]* (Душа)
* 1985 – *[[Natsjni snatsjala]]* (Начни сначала)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Iskra Babitsj

**Iskra Leonidovna Babitsj** (russisk: И́скра Леони́довна Ба́бич; født 1932 i Sotsji i Sovjetunionen, død 2001 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.

## Filmografi (utvalg)
* 1981 – *[[Muzjiki!]]* (Мужики!)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skyggebrett

Et **skyggebrett** er en metode for å organisere verktøy som går ut på at man har en verktøytavle med bilder eller tegninger som viser hvor verktøyet skal henge når det ikke er i bruk. Skyggebrett brukes blant annet på verksteder, i industri og på fabrikker. Det at verktøytavlen har skisser som viser hvilket verktøy som skal henge der gjør at operatører på en arbeidsstasjon raskt kan identifisere hvilke verktøy som er i bruk eller mangler. Tavlen er vanligvis plassert i nærheten av arbeidsstasjonen hvor verktøyene brukes. Skyggebrett brukes ofte i produksjonsmiljøer for å forbedre ytelsen til en bedrift etter lean six sigma-prinsippene.

Skyggebrett kan redusere tiden brukt på å lete etter verktøy og redusere svinn. De kan også forbedre sikkerheten på en arbeidsstasjon ettersom verktøy settes tilbake på et trygt sted etter bruk istedet for å bli en potensiell fare.

Skyggebrett kan også brukes for å oppbevare en pollett som representerer retten til å utføre en operasjon. Når polletten ikke befinner seg på tavlen tyder det på at den er i bruk av noen andre, og på denne måten kan man ha en rutine som sikrer at to personer ikke utfører samme jobb samtidig.

## Se også
* 5S, en metode for standardisert opprydding
* Perforert hardplate, ofte brukt på verktøytavler laget av tre

## Referanser
Bandura

**Bandura** er et luttliknende strengeinstrument som stammer fra det som i dag er Ukraina. Det har seks strenger over gripebrettet og seks eller flere strenger ved siden av. Halsen er kort og har to skruerader, kroppen er oval med buet bunn og plant lokk. Det anses som Ukrainas nasjonalinstrument.

## Etymologi
Den eldste kjente omtalen av bandura finnes i en polsk krønike fra 1441, hvor det blir nevnt at den polske kongen Sigismund III hadde en bandurist av ukrainsk opprinnelse ved hoffet sitt.

Navnet «bandura» kan ha kommet inn i ukrainsk via polsk, enten fra latin eller fra det greske pandora eller *pandura*, selv om visse forskere mener ordet ble innført direkte til ukrainsk fra gresk.

Ordet kobza brukes ofte som synomyn til bandura, og begrepene har blitt brukt om hverandre frem til midten av 1920-årene. Av og til finner man også det kombinerte begrepet kobza-bandura, men dette er sjeldent i talespråk.

## Historie
Bruk av lutt-lignende instrumenter i områdene som i dag utgjør Ukraina, kan spores tilbake til år 591 Da skrev en bysantinsk-gresk kronikør om bulgarkrigere som hadde med seg luttliknande instrumentet som de kalte «kithara».

Banduraen stammer opprinnelig fra orienten. I løpet av middelalderen spredte den seg til Sør-Europa, og på 1400-tallet spredte den seg videre til Øst-Europa.

Instrumentene ble populære blant den østeuropeiske adelen, og ukrainske banduraspillere nevnt flere steder i både Russland og Polen. Keiserinne Elisabeth av Russland (datter til Peter den store) var hemmelig gift med sin ukrainske hoffbandurist, Оleksij Rozumovskyj.

Instrumentets popularitet gikk tilbake hos adelen med innføringen av vestlige musikkinstrument og musikkmote, men det forble et favorittinstrument blant de ukrainske kosakkene.

## Utvikling
Den italienske luttkomponisten Francesco Landini omtales ofte som banduraens far. Sjeldne ikonografiske beviser (av artister som Alessandro Magnasco) viser at instrumentet fortsatt var i bruk i Italia rundt år 1700. Lignende instrumenter er dokumentert i Lillerussland i hundreåret før.

I hendene på de zaporogiske kosakkene gjennomgikk banduraen betydelige endringer, særlig på grunn av utviklingen av et særskilt repertoar. På grunn av sin primærrolle som akkompagnement til den episke sangtypen duma ble instrumentets utforming tilpasset denne funksjonen.

På 1700-tallet ble instrumentet utviklet til en form med 4–6 strenger over et gripebrett med eller uten bånd, og opptil 16 diskantstrenger i en diatonisk skala over lokket. Banduraen holdt på denne formen frem til slutten av 1800-tallet.

Banduraen gikk gjennom store endringer på 1900-tallet, parallelt med utviklingen av ukrainsk nasjonalisme og frihetsbevegelse. Sanksjoner som ble innført av den russiske regjeringen i 1876, begrenset bruken av det ukrainske språket kraftig. Dette førte også til at bruken av bandura som konsertinstrument gikk tilbake.

På 1900-tallet fikk banduraen en renessanse, og interessen for instrumentet økte igjen, særlig blant studenter, intellektuelle og utvandrede ukrainere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tranby landskapsvernområde

**Tranby landskapsvernområde** ligger på vest-, nord- og østsiden av Gjellebekkmyrene naturreservat på Liertoppen i Lier kommune. 

Området inneholder flere kulturminner som eksempelvis Kongeveien, marmorbrudd og Kong Fredrik V's obelisk. Det inneholder også flere karakteristiske vegetasjonstyper.

Skogsdrift er tillatt med enkelte begrensninger; hogstplan skal godkjennes av forvaltningsmyndigheten. Drenering er ikke tillatt bortsett fra allerede oppdykrede arealer. Øvrig bygg- og anleggsarbeid må godkjennes av departementet.

## Referanser
Victoria Dalsberget

**Victoria Dalsberget** (født 1996) er en norsk spesialpedagog, forfatter og låtskriver oppvokst på Roverud i Kongsvinger kommune. I 2015 begynte hun sitt forfatterskap på den anonyme instagramkontoen @enkel_poesi. 

I 2021 debuterte hun med lyrikkboken *du er nok,* som ble Norges nest mestselgende diktsamling samme år. I februar 2022 kom oppfølgeren, *du og jeg* og i 2024 ga hun ut *dikt for jentene*. Alle tre bøkene er utgitt på forlaget Vigmostad & Bjørke og er illustrert av Alida Husby. Dalsbergets lyrikk omhandler ofte psykisk helse, og berører temaer som kroppsfokus, selvbilde og å leve som kvinne i samfunnet.

Dalsberget har en mastergrad i pedagogisk-psykologisk rådgivning fra Høgskolen i Innlandet. Hun er også fagansvarlig og skriver artikler for barn i *Lille norske leksikon*.

### Bibliografi
* 2021: *du er nok*, Vigmostad & Bjørke ISBN 9788241954108
* 2022: *du og jeg*, Vigmostad & Bjørke ISBN 9788241956997
* 2024: *dikt for jentene*, Vigmostad & Bjørke ISBN 9788241957000

### Diskografi
* 2023: Emilie Brustad «resten av livet» (singel) – medvirker

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Victoria Dalsberget hos Vigmostad & Bjørke
* 
*
Verktøytavle

En **verktøytavle**, også kalt **verktøyvegg** eller **verktøypanel**, er en plate med knagger eller kroker for å henge opp verktøy, typisk på en vegg. De finnes ofte på verksteder, og kan være laget av en tre- eller metall og ha kroker, skruer, stokkholdere eller andre typer verktøyholdere.

Sammenlignet med en verktøykasse eller verktøyvogn er en verktøytavle stasjonær, men kan gjøre det lettere å finne verktøy uten lete ettersom de lagres synlig. En ulempe med en verktøytavle er at den kan ta opp et stort område på en vegg, og at verktøyet kan bli mindre beskyttet mot støv.

## Ferdiglagde verktøyvegger
Ferdiglagde verktøyvegger er ofte laget av perforerte metallplater av stål (f.eks. 1.5&nbsp;mm tykk) eller perforerte trefiberplater (f.eks. 3-6&nbsp;mm tykk), og har gjerne flyttbare verktøyholdere slik at man kan omorganisere verktøyets plassering etter behov. Størrelse og plassering av hullene kan variere mellom merker og modeller. Festehullene for kroker og holdere er ofte runde og festes med en eller to skruer, men det finnes også tavler med hull som er kvadratiske, rektangulære eller nøkkelformede i forskjellige størrelser og med forskjellige metoder for innfesting. I tillegg til løsninger som skrus fast fins det også løsninger som klikkes på plass eller henger løst. Verktøytavler med runde hull og passende tilbehør oppgis med hullavstand og hullstørrelse, og følger ofte en standard som har hull med 4&nbsp;mm diameter og 12&nbsp;mm senteravstand mellom hullene (Ø4&nbsp;mm, c/c 12&nbsp;mm) for festing med metall- eller plateskruer. Noen hengere med to skruehull har avlang åpning i det ene hullet for å tillate små forskjeller i hullavstand mellom ulike produsenter.

## Hjemmelaget verktøyvegg
Dersom man skal ha ha en stor verktøytavle med mange kroker kan prisen bli høy, og det er ikke uvanlig å bygge sin egen verktøytavle som et gjør-det-selv-prosjekt. Eksempelvis kan man benytte toppplaten fra en gammel kjøkkenbenk sammen med skruer og kroker som improviserte verktøyholdere.

## Se også
* Verktøyvogn
* Skyggebrett, konturer av verktøyene på en verktøytavle som gjør det lettere å sette verktøyet tilbake på sin opprinnelige plass etter arbeid
* Takoppbevaring, plassbesparende lagring som frigir gulvareal og utnytter romvolumet
«Admiral Makarov»

**«Admiral Makarov»** er en russisk fregatt av Admiral Grigorovich-klassen som gjør tjeneste i Russlands marine. Skipet tilhører Svartehavsflåten, ble sjøsatt i 2015 og kom i aktiv tjeneste i desember 2017. Det er navngitt etter viseadmiral Stepan Makarov.

Marinebasen i Sevastopol ble 29. oktober 2022 angrepet av droner i luften og i sjøen. Det ble meldt at dronene blant annet angrep og skadet fregatten. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Suspilne Kultura

**Suspilne** **Kultura** (ukrainsk: Суспільне Культура eller телеканал Культура, norsk oversettelse: *Offentlig* *Kultur* eller *Kulturkanalen*) er en av to riksdekkende offentlige tv-kanaler i Ukraina. Kanalen tilhører landets statlige allmennkringkaster Suspilne. Kanalen startet sendinger i 2002 og sender nyheter, dokumentarer, konserter med klassisk musikk og teaterforestillinger, samt programmer om musikk, kunst, teater, litteratur og film.
 
## Bakgrunn
Det statlige fjernsyns- og radioselskapet «Kultura» ble etablert i 2002 av *Statens komité for TV- og radiokringkasting i Ukraina*. «Kultura» hadde ingen egen tv-kanal, men fikk i stedet bruke deler av sendeflaten til de to nasjonale offentlige tv-kanalene  (nattestid) og UT-2.

I november 2004 innvilget *Ukrainas nasjonale råd for tv- og radiokringkasting* «Kultura» lisens til å drive 24-timers satellittkringkasting i ti år, og kanalen startet med offisielle sendinger på egen kanal. I september 2005 ble kanalen tilgjengelig via kabel-tv i hovedstaden Kyiv og flere regioner i Ukraina, og siden mai 2006 har kanalen blitt sendt via satellitt til mer enn 80 land. Fra 1. januar 2017 startet «Kultura» delvis med digitale sendinger i DVB-T2-standarden, og hele døgnet fra 22. november 2020.

I  august 2017 skiftet kanalen navn og logo til UA:Kultura i forbindelse med omstrukteringen av den tidligere allmennkringkasteren *Natsionalna telekompanija Ukraïny* til dagens . Kanalen gikk over til sendinger i 16:9-format 11. desember 2017, og HD-sendinger fra 1. april 2022. I mai 2022 skitet kanalen navn til Suspilne Kultura, som ledd i kringkasterens overgang til navnet Suspilne.

## Logoer
Kanalens logoer siden opprettelsen i 2002:

Fil:Kultura (Ukrainian television channel).jpg|2002–2017
Fil:UA Kultura logo.png|2017–2022


## Referanser


## Eksterne lenker

*
TVE Internacional

**TVE Internacional** er en spansk satellitt-tv-kanal som eies og driftes av Televisión Española (TVE), tv-organisasjonent til den spanske allmennkringkasteren Radiotelevisión Española (RTVE). Kanalen er tilgjengelig ukryptert og i enkelte regioner som betalingskanal. Kanalen sender til hele verden og overfører nyhetssendinger, dramaserier og underholdningsprogrammer fra de spanske tv-kanalene La 1 og La 2.

## Om kanalen
Kanalen ble lansert 1. desember 1989 og sender til Latin-Amerika, Vest-Sahara, Ekvatorial-Guinea, Amerika og Filippinene, der de fleste spansktalende mennesker bor. Kanalen har flere nyhetssendinger i løpet av dagen, og dekker både spanske og internasjonale hendelser. Hovedsendingen, *Telediario*, produseres og sendes i Spania og samsendes på TVE Internacional. Men TVE Internacional har også egne nyhetssendinger, kalt *Telediario Internacional*.

Kanalen er delvis reklamefinansiert.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
ETV+

**ETV+** er en gratis, russisk-språklig estisk tv-kanal som eies og drives av Estlands allmennkringkaster ERR. Kanalen henvender seg til Estlands betydelige russisk-språklige minoritet, som utgjør rundt en firedel av landets befolkning. ETV+ startet sendinger 28. september 2015 og sender blant annet nyheter og underholdningsprogrammer.

Navnet *ETV+* ble valgt etter en navnekonkurranse med 360 innsendte forslag. Ifølge kanalsjef Darja Saar valgte de navnet, siden *плюс* (det russiske ordet for «pluss») kan brytes ned til følgende russiske ord: п for *популярное* (*populær*)*,* лю for *любимое* (*favoritt*) og с for своё (*vår*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sovjetunionen under EM i friidrett innendørs 1970

**[[Sovjetunionen]]** deltok under EM i friidrett innendørs 1970 fra 14. til 15. mars 1970 i Wien i Østerrike.

## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Resultater – menn hos GBRathletics.com
* Resultater – kvinner hos GBRathletics.com
Søndre Hørtekollen naturreservat

**Søndre Hørtekollen naturreservat** utgjøres av skrenten på sørøstsiden av Hørtekollen ved Sylling i Lier kommune.  Berggrunnen er kambrosiluriske bergarter, som gir grunnlag for næringsrik skredjord. Her vokser varmekjær edelløvskog av typen alm-lindeskog. Lind er det dominerende treslaget. 

Vegetasjonen er fredet, også døde trær og busker. Det er likevel tillatt å sanke bær og matsopp.

## Referanser
Venariapalasset

**Venariapalasset** (italiensk: **Reggia di Venaria Reale**) er en tidligere kongelig residens og hage i Venaria Reale, nær Torino i Piemonte i Nord-Italia. Palasset er en av residensene til fyrstehuset Savoia og fikk verdensarv-status i 1997.

Palasset ble tegnet og bygget fra 1675 av Amedeo di Castellamonte, på oppdrag fra Karl Emanuel II, som trengte en base for sine mange jaktekspedisjoner i heilandskapet nord for Torino. Navnet *Venatio Regia* er latin og betyr «kongelig jakt». Palasset ble bygget ut og utvidet til en luksuriøst residens for Huset Savoia. Komplekset er et prakteksempel på barokkstil, med sine tallrike dekorasjoner og kunstneriske utsmykninger. 

Residensen ble stående ubrukt mot slutten av 1700-tallet, og etter napoleonskrigene ble det benyttet til militære formål frem til 1978. Da satte myndighetene i Piemonte, med støtte fra EU, i gang et av de største restaureringsprosjektene i Europa for å få palasset tilbake til sin opprinnelige prakt. Palasset åpnet for publikum 13. oktober 2007 og har siden blitt et populært turistmål og utstillingsområde.

Venariapalasset er kjent for sin monumentale arkitektur og barokk-interiør av Filippo Juvarra. Det omfatter blant annet *Galleria Grande* med sine marmordekorasjoner, Cappella di Sant’Uberto og den omliggende hagen. Palasset hadde i åpningsåret  besøkende, noe som gjorde det til det sjette mest besøkte museet i Italia.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Jens Peter Tønder

**Jens Peter Tønder** (1773-1836) var en dansk litteraturviter (cand.phil) og forfatter. Tønder utga tidsskrifter, nysgjerrige historier, avskjedssanger og festsanger fra gatene i København. Han ble ansett som en av byens originaler i sin samtid.

## Bakgrunn
Tønder var sønn av kontreadmiral Raphael Henrich Tønder, av slekten Tønder. Han ble uteksaminert privat med beste karakter til universitetet i 1790. Han ble forelsket i en jente, men foreldrene hans ville ikke godkjenne denne forbindelsen, og han brøt derfor med dem. Tønder levde siden et urolig liv bestående av en rekke reiser i Asia og Amerika.

## Litterære virke
Under krigen 1807-14 var han en tid litterær telegrafsjef, blant annet på Sneglehøj på Møn fra april 1801, men han sa opp stillingen da bare to av de seks frivillige på stasjonen kunne få utbetalt pensjon. Han hadde ellers ikke noe fast yrke, men tjente til livets opphold ved å publisere tidsskrifter, nysgjerrige historier, avskjedssanger og festsanger. På den tiden ble han kalt "Gammel og ny" etter tittelen på et av hans tidsskrifter, og gateguttene ropte ofte "Gammel og ny, tykk og tynn!" da de møtte ham. Han ble ansett som en raring, men ryktet hadde at han tjente godt på å skrive.

## Drapet i [[Nyhavn]]
Han underviste også ved forskuddsbetaling. Petri Worm, som studerte fransk under Tønder i sitt hjem i Nyhavn, kvalte sin lærer til døde. Worm ble arrestert i Lübeck hvor han under falskt navn og med en stor sum penger og en rekke obligasjoner med Tønders navn, forsøkte å komme til Paris. Worm ble dømt til døden ved halshugging.

I 2005 ble den historiske romanen *Worm* av Carl Jørgen Carlsen utgitt, som skildrer drapet og rettssaken basert på en antagelse om Worms uskyld.

## Referanser
MZKT-79221

**MZKT-79221** () er en sovjetisk og russisk  16x16 mobil rakettrampe designet og utviklet av MZKT i Belarus.

Kjøretøyet er utviklet primært for bruk som en mobil missilrampe for RT-2PM2 Topol-M ICBM. 
79221-modellen ligner på MAZ-7917 men har åtte akslinger i stedet for syv. Den drives av en JaMZ-847.1 (800 hestekrefter) V12 dieselmotor.

## Se også

* MAZ-7310
* KAMAZ-7850

## Referanser
Krokkleiva naturreservat

**Krokkleiva naturreservat** utgjøres av en markert sprekkedal (også kalt kløftedal) på den vestre kanten av Krokskogsplatået like sør for Sundvollen. Navnet Krokkleiva knytter seg til den bratte ferdselsveien gjennom kløfta, som tidligere var del av Kongeveien mellom hovedstaden og Ringerike. 

Berggrunnen stammer fra kambrosilur-perioden, og topografien gir et særegent klima med lokale variasjoner. Skogen domineres av gran, for øvrig finnes både sårbare og sjeldne arter. 

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men ordinær jakt er tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, og bålbrenning er heller ikke tillatt.

## Referanser
Raphael Henrich Tønder

**Raphael Henrich Tønder** (født 19. juli 1740, død 21. oktober 1814) var en dansk-norsk marineoffiser. Tønder oppnådde den militære graden kontreadmiral.

## Bakgrunn
Tønder var sønn av oberst Henrik Andreas Tønder. I februar 1770 giftet han seg med Elisabeth de Hemmer (født 28. mars 1750, død 1. mars 1808), datter av plantasjeeieren J.P. de Hemmer på St. Croix.

Tønder var faren til den danske forfatteren Jens Peter Tønder.

## Militære virke
Tønder ble beskrevet som en offiser av den gamle skolen, autoritativ og djevelsk i sin tale, mer fryktet enn likt av sine underordnede. 

Han ble i 1759 andreløytnant i marinen, 1763 førsteløytnant, kapteinløytnant i 1772, kaptein i 1776, øverstkommanderende og kommandant i 1797. I 1803 ble han kontreadmiral.

Etter en reise med skipet *Sejeren* i 1762 var han kommandant for en marineavløsning i Vestindia fra 1765 til 1770. I 1770 gjorde han en ekspedisjon med skipet *Sophie Magdalene.* Han var i 1771-72 provisorisk utstyrsmester på Gammelholm, 1773-74 var han igjen på reise, 1778-80 tilbake i Vestindia. I 1781 ledet Tønder fregatten *Søridderen*, som var et vaktskip på Copenhagen Red, men ble samme år sendt til Newport i Irland for å ta kommandoen over fregatten *Bornholm*, hvis kommandant Mathias Bille var død. 

I 1787 og 1788 var han kommandør av kadettfregattene og i de følgende årene som linjekommandør i de store skvadronene utstyrt for beskyttelse av nøytralitet. Da de danske-norske myndighetene i 1800 sendte ut en skvadron som demonstrasjon mot en engelsk flåte som under admiral Manley Dixon oppførte seg truende i Lyden, ledet han skipet *Odin* i denne situasjonen. I slaget ved Reiret i 1801 deltok han derimot ikke. I 1805 ledet han en skvadron i Sound.

## Referanser
Power Coop

**Power Coop** var tidligere en norsk svensk eid elektronikkjede, som var eid og drevet av svenske Coop Elektro AB som lå under moderselskapet Coop NKL (2000-2001) og fremtidige Coop Norden AB (2001-2002). Kjeden fantes på ti steder i Norge.

Power Coop-kjeden besto av både av selvstendige, og av elektronikk-avdelinger i dagligvarebutikker eller kjøpesentre. Kjeden fører varer innenfor elektronikk og hvitevarer. Siden butikkene hadde ulik størrelse, varierte også sortimentet noe fra butikk til butikk.

## Historikk
Den første Power Coop butikken ble åpnet i 2000 som et prøveprosjekt og samarbeid med svenske Coop Elektro AB og med norske Coop NKL (fremtidige Coop Norden AB). Siden i Sverige var Power Coop blitt et suksess som man ville prøve å spre over til Norge. Som et resultat av samarbeidet ble flere av norske Coop NKL sine IDEEL butikker omprofilert til Power Coop. I 2002 etter 2 år med underskudd og lite fortjeneste ble alle de gjenværende Power Coop-butikkene med unntak av to butikker (omprofilert til norske Coop elektro) solgt til norske Expert, unntaket var gjenværende IDEEL butikkene som ble omprofilert til Coop elektro.

#### Logoens utvikling

Fil:Coop Power Norge 2000.png|Power Coop 2000-2001


## Butikker
Power Coop hadde i 2002 ti eksisterende og én planlagt butikk i Norge før salget til norske Expert og omprofileringen til Coop elektro for to av butikkene: 

* Power Coop Bergen (Vestkanten, Lagunen, og Åsane)
* Power Coop Hamar (Ble ikke solgt til Expert, videreført som Coop elektro) 
* Power Coop Lillestrøm (Åpnet aldri som Power Coop, åpnet som Expert Bonus Marked)
* Power Coop Stavanger
* Power Coop Skien
* Power Coop Slitu (Ikke solgt til Expert, lagt ned)
* Power Coop Slependen
* Power Coop Tønsberg
* Power Coop Ålesund (Ble ikke solgt til Expert, videreført som Coop elektro)

## Referanser