open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antonius Hubert Thijssen

**Antonius Hubert Thijssen** (1906–1982) var en nederlandsk ordensgeistlig og katolsk biskop av Larantuka.

## Liv og virke
### Prest
Antonius Hubert Thijssen sluttet seg til Steylermisjonærene, avla sine første løfter i 1927 og sine evige løfter i 1931. Den 31. januar 1932 ble han presteviet.

### Apostolisk vikar av Endeh, biskop
Pave Pius XII utnevnte ham til titulærbiskop av Nilopolis og apostolisk vikar av Endeh i Indonesia den 8. mars 1951. Hans forgjenger, Heinrich Leven, ordinerte ham til biskop den 3. mai samme år i katedralen i Ende. Medkonsekratorer var den apostoliske vikaren av Atambua, Jacques Pessers, og den apostoliske vikar i Larantuka, Gabriel Wilhelmus Manek, som ble ordinert noen få dager før ham.

### Biskop av Larantuka
Pave Johannes XXIII utnevnte ham til biskop av Larantuka den 3. januar 1961. 

Han deltok i alle fire sesjonene i Det andre Vatikankonsil som konsilfader.

Den 23. februar 1973 innvilget pave Paul VI hans fratreden fra bispedømmet Larantuka, og utnevnte ham til titulærbiskop av Eguga. Samtidig utnevnte paven ham til apostolisk administrator for det vakante bispedømmet Denpasar. Med utnevnelsen av den nye biskopen der, Vitalis Djebarus den 4. september 1980, utløp hans administrasjon etter mer enn syv år. 

Han døde to år senere i en alder av 76 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
* Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
* Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
* Biskop Johann Jakob von Mayr (1677–1749) *1719
* Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
* Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
* Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
* Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
* Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
* Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
* Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
* Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
* Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
* Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
* Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
* Biskop Arnold Frans Diepen (1860–1843) *1915
* Biskop Heinrich Leven (1883–1953) *1933
* Biskop *Antonius Hubert Thijssen* S.V.D. (1906–1982) *1951

## Referanser
IDAS

**IDAS** (*Interactive Defence and Attack System for Submarines*) er et missilsystem under utviklng for ubåter, basert på luft-til-luft-missilet IRIS-T. Systemet kan avfyres fra torpedorør under vann og er designet for å engasjere mål i luften eller på overflaten. IDAS vil muliggjøre angrep uten at ubåten trenger å bryte overflaten.

## Design
IDAS-teknologien er basert på luft-til-luft-missilet IRIS-T, som primært er rettet mot lufttrusler, som helikoptre, men også mot små eller mellomstore overflatefartøy og kystbaserte landmål. IDAS vil være fiberoptisk styrt og har offisielt en rekkevidde på omtrent 40 km. Fire missiler kan lagres i ett torpedorør, oppbevart i et magasin.

## Utvikling
Utviklingen av IDAS startet tidlig på 2000-tallet som et samarbeid mellom Diehl Defence og Thyssenkrupp Marine Systems. Systemet er spesielt designet for ubåter i Type 209, Type 212A og Type 212CD klassene, og skal kunne avfyres fra torpedorør uten behov for en beskyttende kapsel.

I 2008 ble IDAS testet med vellykket utskyting fra en Type 212A ubåt tilhørende den tyske marinen. Videre tester på begynnelsen av 2010-tallet inkluderte utskytinger og validering av fiberoptisk teknologi. I mai 2015 ble det utført utskytningstester ved verftet til Thyssenkrupp Marine Systems for å validere systemets design. Samarbeid med det norske sjøforsvaret begynte i denne perioden, og i 2016 gjennomførte ubåten KNM «Uredd» vellykkede tester som inkluderte lasting, lossing og utskyting fra et torpedorør.

I 2017 ble flere tester gjennomført i samarbeid Sjøforsvaret. Disse testene inkluderte utskyting og evaluering av systemets ytelse under ulike operative forhold. I 2019 utstedte den tyske anskaffelsesmyndigheten BAAINBw en forespørsel om videreutvikling og kvalifisering av IDAS systemet for integrasjon i Type 212A ubåtene til den tyske marinen.

I desember 2024 bevilget den tyske Forbundsdagen finansiering til utvikling av missilet.

## Brukere
### Kommende brukere
 

* Kjøpet ble godkjent av Forbundsdagen i desember 2024 for å utruste Type 212CD. Bestilt i januar 2025.

### Potensielle brukere
### 
* Potensielt kjøp etter at Regjeringen har bestilt Type 212CD.

## Referanser
Vitalis Djebarus

**Vitalis Djebarus** (1929–1998) var en indonesisk ordensgeistlig og katolsk biskop av Denpasar.

## Liv og virke
### Prest
Vitalis Djebarus sluttet seg til verbittene, og avla sine første løfter i 1952 og evige løfter i 1958. Den 14. januar 1959 mottok Djebarus presteordinasjonens sakrament.

### Biskop av Ruteng
Den 17. mars 1973 utnevnte pave Paul VI ham til biskop av Ruteng. Den apostoliske nuntius til Indonesia, erkebiskop Joseph Mees, ordinerte ham til biskop den 5. mai samme år i Ruteng; medkonsekratorer var erkebiskopen av Endeh, Donatus Djagom, og biskopen av Kupang, Gregorius Manteiro.

### Biskop av Denpasar
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Denpasar den 4. september 1980.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
* Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
* Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
* Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
* Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
* Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
* Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
* Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
* Kardinal Jean-Marie Villot (1905-1979) *1954
* Erkebiskop Joseph Mees (1921-2001) *1962
* Biskop *Vitalis Djebarus* (1929-1998) *1973

## Referanser
Flåklypa – fra Paris til pyramidene

***Flåklypa – fra Paris til pyramidene*** er en norsk animasjonsfilm som hadde premiere 1. juledag .

Den dataanimerte filmen produseres av Qvisten Animation. I filmen, som tidlig i produksjonsfasen gikk under tittelen *Flåklypa: Jorda rundt på 8 dager*, skal Reodor Felgen, Solan og Ludvig delta i et billøp fra Paris, gjennom deler av Europa, med målgang ved pyramidene i Egypt. I den første *teaser*en som ble sluppet av Qvisten Animation og Nordisk Film på YouTube 18. desember 2024, ser man Felgen jobbe med en bil i verkstedet, og Solan forteller Ludvig at Reodor reparerer Il Tempo Gigante.

## ''Flåklypa''-tetralogien (2013–2025)
Qvisten Animasjon og Maipo har produsert tre *Flåklypa*-filmer med premiere i perioden 2013–2018.  
* 2013: *[[Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa]]*
* 2015: *[[Solan og Ludvig – Herfra til Flåklypa]]*
* 2018: *[[Månelyst i Flåklypa]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Aaron Tveit

**Aaron Kyle Tveit** (født 1983) er en amerikansk skuespiller og sanger med norske aner. Tveit er forlovet med den kanadiske artisten Ericka Hunter Yang. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Istid 6

***Istid 6*** er en kommende amerikansk animert eventyrkomediefilm produsert av 20th Century Animation og distribuert av 20th Century Studios. Den er en oppfølger til ** (2016), og blir den sjette hovedfilmen og den syvende filmen totalt i *Istid*-filmserien.

Ray Romano, John Leguizamo, Denis Leary, Simon Pegg og Queen Latifah vil gjenta rollene sine fra de forrige filmene. Det vil være den første *Istid*-filmen som ikke blir produsert av Blue Sky Studios, etter at det ble stengt 10. april 2021.

*Ice Age 6* skal etter planen ha premiere i USA 18. desember .

## Eksterne lenker
*
Gisèle Pelicot

**Gisèle Pelicot** (født 1952) er en tyskfødt fransk kvinne som var offeret i massevoldtektssaken i Mazan i Frankrike. Mellom 2011 og 2020 dopet hennes daværende ektemann, Dominique Pelicot, henne i hemmelighet og voldtok henne. Han inviterte også minst 83 andre menn, som han hovedsakelig hadde funnet gjennom et uregulert fransk nettsted, til å voldta henne mens hun var bevisstløs. Pelicot fikk først vite om overgrepene i 2020, etter at Dominique Pelicot ble arrestert for å ha filmet opp under skjørtene til kvinner i et supermarked. En politietterforskning av datamaskinen hans avslørte deretter bilder av henne som ble voldtatt.

Da Dominique Pelicot sto for retten i Avignon i 2024, anklaget for grov voldtekt, forsøk på voldtekt og seksuelle overgrep sammen med 50 andre menn, frasa Pelicot seg retten til anonymitet og en rettssak bak lukkede dører. Rettssaken tiltrakk seg verdensomspennende medieoppmerksomhet, og Pelicots verdighet og besluttsomhet om å stå frem på vegne av alle ofre for seksuelle overgrep ga henne bred støtte og beundring. 

Hun ble et feministisk ikon og ble inkludert i BBCs liste over de «100 mest inspirerende kvinnene i 2024» og *[[Financial Times]]*’ liste over «årets 25 mest innflytelsesrike kvinner». I desember 2024 ble 50 av de 51 mennene på tiltalebenken, inkludert Dominique Pelicot, dømt for å ha voldtatt, forsøkt å voldta og seksuelt overgrepet Pelicot. Hennes tidligere ektemann fikk den maksimale straffen på 20 år. Den 51. mannen ble dømt for å ha voldtatt sin egen kone.

## Bakgrunn
Gisèle Pelicot ble født 7. desember 1952 i Villingen, i den sørlige delen av Vest-Tyskland, som datter av en fransk soldat. Hun flyttet til Frankrike som femåring, og moren døde av kreft da hun var ni år gammel. I 1971 møtte hun Dominique Pelicot, som hun giftet seg med i april 1973. Paret bosatte seg i Villiers-sur-Marne, en forstad til Paris. De fikk tre barn: David og Caroline i ekteskapets første år, og Florian, som ble født i 1986.

Gisèle arbeidet innen administrasjon for det statlige elektrisitetsselskapet, mens Dominique var ansatt som elektriker og eiendomsmegler. Han etablerte også flere virksomheter, som senere mislyktes. Gisèle hadde i en periode på tre år et forhold til en kollega. Etter at Dominique ble kjent med forholdet, flyttet han midlertidig inn hos en annen kvinne. Paret forsonet seg senere og gjenopptok samlivet. I 2001 ble de skilt av økonomiske årsaker, men fortsatte å bo sammen og giftet seg på nytt i 2007.

Ved pensjonering i 2013 flyttet ekteparet Pelicot til Mazan i det sørøstlige Frankrike, der de leide et hus med svømmebasseng. Gisèle ble medlem av et kor, mens Dominique brukte tiden på sykling. I sommermånedene fikk de besøk av sine barn og barnebarn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martin Uldal

**Martin Uldal** (født 2001) er en norsk skiskytter som representerer Birkenes Idrettslag. Han debuterte i Verdenscupen i skiskyting i 2022. Uldal vant bronsemedalje på normaldistansen under EM i skiskyting 2024.

Uldal vant sin første individuelle verdenscup-seier 19. desember 2024 på 10 km sprint i Annecy–Le Grand-Bornand.

## Meritter
### [[Skiskyting under vinter-OL|Olympiske leker]]

### [[VM i skiskyting|Verdensmesterskap]]

### [[EM i skiskyting|Europamesterskap]]

### [[Junior-VM i skiskyting|Junior-verdensmesterskap]]

## Verdenscupen
### Enkeltseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thundering Hoofs (film fra 1924)

***Thundering Hoofs*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Albert S. Rogell.

## Skuespillere
* Fred Thomson som Dave Marshall 
* Ann May som Carmelita Estrada 
* William Lowery som Luke Severn 
* Fred Huntley som John Marshall 
* Charles Hill Mailes som Don Juan Estrada 
* Charles De Ravenne som Don Carlos Estrada 
* Carrie Clark Ward som Duenna 
* Willie Fung

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gmunden

**Gmunden** er en by i Østerrike. Byen er særlig kjent for sin porselensfabrikk – Gmundner Keramik Manufaktur – og rike keramiske historie.

Sanitærporselensprodusenten Laufen Austria AG, som ble etablert i 1924, har fabrikk i Gmunden.

Byen er en del av EU-nettverket *[[European route of ceramics]]*. I 2023 fikk Gmunden status som kandidat til å bli oppført på UNESCO-listen *[[UNESCO Creative Cities Network|Creative Cities Network]].* 

## Referanser
Sollihøgda skole

**Sollihøgda skole** er en nedlagt skole i Sollihøgda i Hole kommune. Skolebygget er i dag synonym med **Sollihøgda barnehage** og grendehus.

Nes i Utstranda og Sollihøgda ble egne skolekretser i 1907, og i 1908 stod Sollihøgda skole ferdig og ble tatt i bruk. Denne lå på nordsiden av Holeveien (E16), nær der Sollihøgda kapell ble bygd i 1911. Denne skolen hadde kun ett klasserom, og er i dag privatbolig.

Den nye Sollihøgda skole ble bygd i 1956, på en 6,6 dekar stor tomt som Hole kommune kjøpte for 7000 kroner. Denne lå på sørsiden av Holeveien, og hadde to klasserom. Skolen ble tatt i bruk i 1957. Denne ble nedlagt i 1991, elevene ble overført til Vik skole. Bygget ble tatt i bruk som barnehage, Sollihøgda barnehage, og fungerer også som grendehus/kulturhus.

## Referanser
Edgar Philips Prindle Wadhams

**Edgar Philip Prindle Wadhams** (1817–1891) var en amerikansk katolsk biskop av Ogdensburg.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Edgar Philip Prindle Wadhams var diakon i Den episkopale kirke i USA. Den 6. juni 1846 konverterte Wadhams til den katolske kirke.

### Prest
Han ble presteviet for bispedømmet Albany den 15. januar 1850. Edgar Philip Prindle Wadhams ble rektor for *Cathedral of the Immaculate Conception* i Albany og generalvikar for bispedømmet Albany.
### Biskop av Ogdensburg
Den 15. februar 1872 utnevnte pave Pius IX ham til biskop av Ogdensburg. Erkebiskopen av New York, John McCloskey, ordinerte ham til bispedømmet den 5. mai samme år; medkonsekratorer var biskop av Burlington, Louis De Goesbriand, og biskopen av Boston, John Joseph Williams.

Under biskop Wadhams økte antallet kirker i bispedømmet fra 65 til 125; prester fra 42 til 81; nonner fra 23 til 129, og katolske skoler fra 7 til 20. Den katolske befolkning steg fra 50.000 til 65.000. 

Edgar Philip Prindle Wadhams deltok i provinskonsilet for kirkeprovinsen New York i 1883 og i plenarkonsilet i Baltimore i 1884.

Tidlig i 1891 begynte Wadhams helse å svikte. Etter å ha kommet seg etter en nær-døden-episode i februar, kom han seg de neste månedene. I november lå han på dødsleiet.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
* Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
* Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
* Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
* Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
* Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810
*Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768-1828) *1817
* Biskop John Dubois (1764-1842) *1826
* Biskop John Joseph Hughes (1797-1864) *1838
* Erkebiskop John McCloskey (1810-1885) *1844
* Biskop *Edgar Philips Prindle Wadhams* (1817-1891) *1872

## Referanser
Phymatiotris

***Phymatiotris*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, matt gråaktige til svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. De fleste artene mangler flygevinger.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finne sogså mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder. På grunn av den svært tunge "rustningen" er disse artene gjerne ganske trege, men det er få rovdyr som klarer å bryte skallet.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt på Balkan (Hellas inkludert Kreta) og østover til Sentral-Asia (Iran).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Pimeliini]]** Latreille, 1802 
******** Slekten ***Phymatiotris*** Solier, 1836
********* *[[Phymatiotris parallela]]* (Solier, 1836)
********* *[[Phymatiotris quadricollis]]* (Brullé, 1832)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Løken skole (Hole)

**Løken skole** er en nedlagt skole på Løken i Vik i Hole kommune. 

Den første skolen på Løken ble innviet 4. januar 1873 av prost Kjeld Andreas Bugge. Skolen kostet cirka 724 speciedaler å bygge. Skolen hadde kun ett klasserom, men hadde egen leilighet for læreren. Dette bygget er i dag revet. I 1925 ble den nye Løken skole tatt i bruk, denne hadde tre klasserom og to leiligheter til lærere. Skolen har også vært brukt av Ringerike fylkesskole (1933-1936) og Hole framhaldsskole. Løken skole var i bruk fram til 1962, da skolekretsen ble nedlagt, og elevene ble flyttet til Vik skole.

Bygningen huser i dag Løken barnehage, og fungerer også som menighetshus.

## Referanser
Asidelia

***Asidelia*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
En middelsstor (13-15 millimeter), bredt oval og høyt hvelvet, svært hard, blankt svart skyggebille. Antennene er trådformede og omtrent så lange som hode + pronotum. Fasettøynene er ganske smale. Pronotum har en rund grop på hver sidekant. Dekkvingene er høyt hvelvede med to blanke lengderibber. Arten ligner på slekten *[[Praocis]]*, men skiller seg fra denne ved  at føttene og antennene er lengre, og ved gropene på siden av pronotum.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områder i Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Praociini]]** Eschscholtz, 1829
******** Slekten ***Asidelia*** Fairmaire, 1905
********* *[[Asidelia contracta]]* Fairmaire, 1905

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hypomelus

***Hypomelus*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore til ganske store, gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, ofte matt gråaktige til svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Pronotum er sekskantet. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med punktstriper. De fleste artene mangler flygevinger.

## Levevis
Nesten alle artene er nattaktive. Kroppsoverflaten viser noen tilpasninger til å ta opp fuktighet fra omgivelsene. Larvene til noen arter kan gjøre noe skade på dyrkede planter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Sepidiini]]** Eschscholtz, 1829
******** Understammen Hypomelina Koch, 1955
********* Slekten ***Hypomelus*** Solier, 1844
********** *[[Hypomelus basalis]]* Haag-Rutenberg JG, 1871
********** *[[Hypomelus flagrans]]* Péringuey LA, 1899
********** *[[Hypomelus interstitialis]]* Haag-Rutenberg, JG 1871
********** *[[Hypomelus obliquatus]]* Solier AJJ, 1843
********** *[[Hypomelus obliteratus]]* Solier AJJ, 1843
********** *[[Hypomelus osbecki]]* (Billberg, 1815)
********** *[[Hypomelus peringueyi]]* Gebien H, 1910
********** *[[Hypomelus peronatus]]* (Germar EF, 1824)
********** *[[Hypomelus profugus]]* (Péringuey, 1899)
********** *[[Hypomelus reflexicollis]]* Haag-Rutenberg JG, 1871
********** *[[Hypomelus reflexus]]* Haag-Rutenberg JG, 1871
********** *[[Hypomelus servus]]* Péringuey LA, 1899
********** *[[Hypomelus setosocostatus]]* Haag-Rutenberg JG, 1871
********** *[[Hypomelus villosocostatus]]* Solier AJJ, 1843
********** *[[Hypomelus vulpinus]]* Haag-Rutenberg JG, 1873

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Francis Xavier Yu Soo-il

**Francis Xavier Yu Soo-il** (1945–2025) var en sørkoreansk katolsk prelat og militærbiskop av Sør-Korea.

## Liv og virke
### Prest
Francis Xavier Yu Soo-il sluttet seg til fransiskanerordenen i 1973, avla sine evige løfter i 1979, og ble presteviet den 25. februar 1980.

Etter ordinasjonen tjente han som kapellan i Syryundong i bispedømmet Suwon, og ble deretter sogneprest i Chilam-dong og provinsminister i fransisklanerordenen i landet fra 1991 til 1997. Han var også president for *Union of Major Superiors of South Korea* fra 1993 til 1995, som generalråd for ordenen i Roma fra 1997 til 2003, og var åndelig assistent og custos for fransiskanerne i Seoul. I 2006 ble han tilknyttet ordenens formasjonshus i Seoul.

### Militærbiskop (Sør-Korea)
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til militærbiskop av Sør-Korea den 16. juli 2010. Han ble ordinert til biskop av biskopen av Uijeongbu, Peter Lee Ki-heon, den 15. september samme år; medkonsekratorer var Joseph Lee Han-taek S.J., tidligere biskop av Uijeongbu, og Lazarus You Heung-sik, biskop av Daejeon.

Pave Frans innvilget hans aldersbetingede fratreden den 2. februar 2021.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
* Pave Pius X (1835–1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Antonio del Giudice (1913–1982) *1962
* Kardinal Stephen Kim Sou-hwan (1922–2009) *1966
* Biskop Peter Lee Ki-heon (1947–) *1999
* Biskop *Francis Xavier Yu Soo-il* (1945–2025) *2010

## Noter

## Referanser
Gabon under Afrikamesterskapet i friidrett 1985

**[[Gabon]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 1985 (utendørs) fra 15. til 18. august 1985 i Kairo i Egypt.

## Medaljevinnere

## Referanser
Gabon under Afrikamesterskapet i friidrett 1979

**[[Gabon]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 1979 (utendørs) fra 2. august til 5. august 1979 i Dakar i Senegal.

## Medaljevinnere

## Referanser
Gabon under Afrikamesterskapet i friidrett 1982

**[[Gabon]]** deltok som vertsnasjon under Afrikamesterskapet i friidrett 1982 (utendørs) i Kairo i Gabon.

## Medaljevinnere

## Referanser
Trond Are Hoel

**Trond Are Hoel** (født 1974) er en norsk hundekjører (nordisk stil) som representerer Grenland Hundekjørerklubb.

Han vant ti VM-medaljer, fem EM-medaljer og ni NM-gull i perioden 2008–2024. 
Han vant kongepokalen i 2023.

## Internasjonale meritter
* EM-bronse combined 2008
* VM-gull stafett 2009
* VM-sølv pulk 1-spann 2009
* VM-sølv snørekjøring 1-spann 2009
* VM-sølv snørekjøring 2-spann 2009
* EM-sølv snørekjøring 1-spann 2012
* EM-gull snørekjøring 1-spann 2016
* EM-sølv pulk 1-spann 2016
* EM-sølv combined 2018
* VM-gull combined 2022
* VM-gull pulk 1-spann 2022
* VM-sølv mixed stafett 2022
* VM-bronse snørekjøring 1-spann 2022
* VM-gull snørekjøring 2-spann 2023
* VM-sølv pulk 1-spann 2023

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
2. divisjon fotball for kvinner 2025

**2. divisjon 2025** var det tredje nivået i norsk kvinnefotball i . Ligaen besto av 24 lag fordelt på to avdelinger.

Serien startet 12. april, og ble avsluttet 2. november 2025.

## Omlegging av seriestruktur
Serieekomiteen sendte 14. desember 2023 en anbefaling til Norges Fotballforbund, hvor de anbefalte en endring i eksisterende seriestruktur. Komitéen anbefalte at man fra og med 2025 reduserer antall lag i 2. divisjon fra 28 til 24. Turneringsformatet ville opprettholdes med vanlig dobbel serie med 22 kamper i de to avdelingene. I tillegg anbefalte komitéen at det innføres kvalifiseringsspill mellom den beste nummer 2 i 2. divisjon mot nummer 10 i 1. divisjon om spill i neste års 1. divisjon.

## Opp- og nedrykk

## Avdeling 1

### Laginformasjon

### Tabell

### Resultater

## Avdeling 2

### Laginformasjon

### Tabell

### Resultater

## Se også
* 2. divisjon fotball for menn 2025

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Norges Fotballforbund
*  Norges Fotballforbund
George Leonard Carey

**George Leonard Carey**, baron Carey av Clifton, (født 1935) er en anglikansk emeritert erkebiskop. Han var Church of Englands erkebiskop av erkebispedømmet Canterbury fra 1991 til 2002, og før det biskop av *Bath and Wells*.

Det var under hans tid som Canterburys erkebiskop at Church of England autoriserte ordinasjon av kvinner til prester.

Han tok sin rolle i *The Anglican Communion* som leder for 70 millioner anglikanere verden over på alvor og reiste til forskjellige kirkeprovinser. Mest bemerkelsesverdig er hans selvfinansierte reise til Rwanda i 1994 etter folkemordet, som gjorde hans verter i Sudan sinte under et påfølgende besøk, som resulterte i utvisningen av den britiske ambassadøren. Han var vertskap for Lambethkonferansen i 1998, som de første kvinnelige anglikanske biskopene ble invitert til.

Hans tid i embetet inkluderer flere nasjonale begivenheter som anses som enestående: han deltok i begravelsen til Diana, prinsessen av Wales, i 1997, ledet tjenester for nasjonen i det nye årtusenet, siterte Johannesevangeliet - «lyset skinner i mørket og mørket har ikke overvunnet det» –  ved minnemarkering for ofrene for terrorangrepene 11. september 2001, forettet ved Elizabeth Bowes-Lyons begravelse i mars 2002, og forrettet ved dronningens gulljubileum også i 2003. 

Som erkebiskop av Canterbury tok han til orde for et «evangeliseringens tiår». Han fikk ros for sin effektive administrasjon. Men det utløste også voldsom – noen ganger veldig personlig – kritikk.

## Publikasjoner
* 1984: *The Church in the Marketplace*
* 1986: *The Gate of Glory*
* 1989: *The Great God Robbery*
* 1998: *Canterbury Letters to the Future*
* 2004: *Know the Truth* – selvbiografi

## Referanser
Gabon under Afrikamesterskapet i friidrett 1984

**[[Gabon]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 1984 (utendørs) i Rabat i Marokko.

## Medaljevinner

 
## Referanser
Konggata

**Konggata** er en tverrgate i bydelen Bragernes i Drammen. Gata går fra Øvre Storgate nordover mot åsen frem til Bergstien. Gata er en av de eldste på Bragernes og var opprinnelig en vannvei. Konggata var på 1700-tallet et slumstrøk med lavest gjennomsnittlig eiendomsverdi på Bragernes. Gaten er oppkalt etter «stodderkongen» Jacob Helgesen som på 1660-tallet hadde jobben med å jage fremmede omstreifere. På 1800-tallet hadde gata 209 beboere, fordelt på 34 mindre hus.

## Referanser
Det var en lørdag aften (film)

***Det var en lørdag aften*** er en dansk romantisk dramakomedie fra  regissert av Erik Balling. Han har også skrevet manuset, sammen med Klaus Rifbjerg. Filmen, med en tittel inspirert av den danske folkevisen med samme navn, var den andre av to filmer Balling og Rifbjerg lagde sammen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det var en lørdag aften (film fra 2003)

***Det var en lørdag aften*** er en dansk kortfilm fra  regissert av Morten Lundgaard etter eget manus. Filmen hadde premiere 24. oktober 2003, på Aarhus Film Festival.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvalifisering til VM i fotball 2026 (UEFA), gruppe I

** (UEFA), gruppe I** er en av tolv grupper i UEFAs VM-kvalifiseringsturnering som avgjør hvilke lag som kvalifiserer seg til verdensmesterskapet i fotball i 2026 som skal avholdes i Canada, Mexico, og USA. Gruppen består av fem lag; Estland, Israel, Italia, Moldova, og Norge. Trekningen ble gjennomført i Zürich i Sveits 13. desember 2024.

Gruppevinneren kvalifiserer seg til VM, mens andreplassen går videre til playoff. Gruppen ble vunnet av Norge.

## Tabell

## Kampoppsett
Kampoppsettet ble publisert av UEFA etter at trekningen ble gjennomført 13. desember 2024.

### Runde 1

----

### Runde 2

----

### Runde 3

----

### Runde 4

----

### Runde 5

----

### Runde 6

----

### Runde 7

----

### Runde 8

----

### Runde 9

----

### Runde 10

----

## Se også
* VM i fotball 2026

## Notater

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Standings FIFA
*  Standings UEFA
Det var en lørdag aften (andre betydninger)

**Det var en lørdag aften** kan vise til:

* «Det var en lørdag aften», dansk folkevise
* ''Det var en lørdag aften'' (film), dansk spillefilm fra 1968
* ''Det var en lørdag aften'' (film fra 2003), dansk kortfilm fra 2003
Kvalifisering til VM i fotball 2026 (UEFA), gruppe J

**Kvalifisering til [[VM i fotball 2026]], gruppe J** var en av tolv grupper i UEFAs VM-kvalifiseringsturnering for å se hvilke lag som kvalifiserte seg til verdensmesterskapet i fotball i 2026, som skal avholdes i Canada, USA og Mexico. Gruppe J besto av følgende lag: Belgia, Wales, Nord-Makedonia, Kasakhstan og Liechtenstein. Trekningen ble gjennomført i Zürich i Sveits 13. desember 2024. Lagene spilte mot hverandre hjemme og borte i et round robin-format i perioden mars til november 2025. Men, siden Belgia spilte nedrykkskvalifisering i Nasjonsligaen i mars, begynte ikke de med VM-kvalifiseringskamper før i juni. 

Gruppevinneren kvalifiserte seg til VM, mens andreplassen gikk videre til playoff.

## Tabell

## Kampoppsett
Kampoppsettet ble publisert av UEFA etter trekningen ble gjennomført 13. desember 2024. Kamptidspunktene er sentraleuropeisk tid/sentraleuropeisk sommertid (UTC+01.00) for kampene fram til 29. mars og fra 26. oktober (kampdag 1–2 og 9–10), og sentraleuropeisk sommertid (UTC+02.00) for kampene fra 30. mars til 25. oktober 2025 (kampdag 3–8), som oppført av UEFA (lokaltid, hvis annen tidssone, står i parentes).

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Referanser
Uganda under Afrikamesterskapet i friidrett 1979

**[[Uganda]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 1979 (utendørs) fra 2. august til 5. august 1979 i Dakar i Senegal.

## Medaljevinnere

## Referanser
Calpe (Spania)

**Calpe** (valenciansk: *Calp*) er en spansk bykommune i provinsen Alicante ved Middelhavet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ruth Hill Useem

**Ruth Marie Hill Useem** (1915–2003), født Ruth Marie Hill, var en amerikansk sosiolog og antropolog som er kjent for sine begreper «den tredje kulturen» og særlig «tredjekultursbarn» (*third culture kid*). Hun var professor i sosiologi og pedagogikk ved Michigan State University til 1985. Hun samarbeidet ofte med sin mann, sosiologen John Useem (1910–2000).

## Arbeid

Ruth Marie Hill ble født i Hamilton i Ohio. Hun studerte sosiologi, geologi og engelsk ved Miami University, tok  bachelorgrad der i 1936 og doktorgrad i sosiologi og antropologi ved University of Wisconsion, Madison i 1947. I 1940 giftet hun seg med sosiologen John Useem (1910–2000), som hun samarbeidet med i sin senere forskning. De bodde i India fra 1952 til 1953, der begge arbeidet med et forskningsprosjekt om indere som hadde tatt utdanning i et vestlig land. I 1958 flyttet de igjen til India, for å jobbe med et prosjekt om amerikanere som bodde i India. De hadde sønnene sine med seg begge gangene. Disse opplevelsene bidro til Useems beskrivelse av en «tredje kultur» og deretter av «tredjekultursbarn». 

Useems viktigste publikasjoner om «tredjekultursbarn» er fra 1960- og 1970-årene, og hun anses som grunnleggeren av det som etterhvert ble et betydelig forskningsområde.

## Bibliografi
* John Useem og Ruth Hill Useem: *The Western-Educated Man in India: A Study of His Social Roles and Influence*. New York, Dryden Press, 1955.
* John Useem, Ruth Hill Useem og John D. Donoghue (1963). «Men in the middle of the third culture: the roles of Americans and non-western peoples in cross-cultural administration». *Human Organization* 22(3), 169–179. Artikkelen definerte begrepet «tredje kultur».
* John Useem og Ruth Hill Useem (1967). «The interfaces of a binational third culture: a study of the American community in India». *Journal of Social Issues* 22(1), 130–143.
* Ruth Hill Useem (1973). «Third Culture Factors in Educational Change». I C.S. Brembeck og W.H. Hill (red.): *Cultural challenges to education: the influence of cultural factors in school learning*.
* Ruth Hill Useem og Richard Downie (1976). «Third Culture Kids». *Today's Education*, 103–105.
* Ruth Hill Useem: *[https://tckresearcher.net/RHU%20bib%20v2%20copy.pdf A Third Culture Kid Bibliography]*. 1999.

## Referanser
Arild Haga

**Nils Arild Haga** (1913–1985) var en norsk revyforfatter, kapellmester og komponist.

Han tok artium i 1932, og arbeidet fra 1935 som profesjonell revyforfatter. Han skrev tekster til revyen *Mellom oss sagt* (1937) av Einar Sissener. Vinteren 1939-40 var han med i ei gruppe som spilte revyen *Vi besatte* til inntekt for Finlandshjelpa under Vinterkrigen. Høsten 1941 komponerte han revymusikken til *Med megen aktelse* for Carl Johan-teatret, og ble ansatt som kapellmester ved Søilen teater fra 1941-42.

Haga er kjent for visa «Byen med det store hjertet», som han skreiv til russerevyen 1938. Visa ble senere framført av Vesla Stenersen på Chat Noir i 1943-revyen *Smil og vi smiler igjen*. Seinare har den blitt brukt både av Alfred Næss og Nora Brockstedt (1979). Arild Haga skreiv også «Nordmarka», som Lalla Carlsen framførte i 1945. Denne ga inntrykk av å handle om skog og mark, men var mellom linjene en hyllest til «Gutta på skauen».

Fra 1942 til 1959 arbeidet Haga både ved Edderkoppen teater og Chat Noir. Haga skrev «Vi e'kje nokke, vi» som bergensduoen Kurt Foss og Reidar Bøe framførte på Chat Noir i 1955. I 1959 skiftet Haga yrke og ble lektor i Arendal og Kolbotn. Han var likevel formann i Norsk revyforfatterforening i 20 år.

## Utmerkelser
* 1981: Leif Justers ærespris
* 1985: Leonardstatuetten
## Referanser
Adam Bäckehag

**Adam Bäckehag** (født 7. mars 2000 i Säter) er en svensk ishockeyspiller som spiller for Nidaros Hockey. Han startet sin karriere for Karlskrona HK i HockeyEttan i sesongen 2020/2021, hvor han ble i en drøy sesong. Deretter fortsatte ferden hos Borlänge HF, hvor han tilbragte de neste årene, før han endte opp i Norge og Trondheim foran sesongen 2024/2025.

## Referanser
https://www.eliteprospects.com/player/344965/adam-backehag Statistikk fra Eliteprospects.com
Oskar Håkansson

**Oskar Håkansson** (født 4. august 2001 i Örnsköldsvik) er en svensk ishockeyspiller som spiller for Nidaros Hockey. Han startet sin karriere som seniorspiller hjemme i Sverige for Örnsköldsvik HF i HockeyEttan i sesongen 2020/2021. Etter et par sesonger her, spilte han for to andre klubber på samme nivå, før han returnerte vendte tilbake halvveis i sesongen 2023/2024. 

## Referanser
https://www.eliteprospects.com/player/434352/oskar-hakansson Statistikk fra Eliteprospects.com
Tire Trouble

***Tire Trouble*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Robert F. McGowan.

## Skuespillere
* Joe Cobb som Joe
* Jackie Condon som Jackie
* Mickey Daniels som Mickey
* Allen Hoskins som Farina
* Ernest Morrison som Sunshine Sammy
* Mary Kornman som Mary

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ski-VM 2029

**Ski-VM 2029** skal arrangeres i Lahtis i Finland februar/mars 2029. Dette vil bli åttende gang byen arrangerer verdensmesterskapet i nordiske grener, de sju første var i 1926, 1938, 1958, 1978, 1989, 2001 og 2017. Lahtis stadion og Salpausselkä-bakkene skal benyttes i mesterskapet.

## Arrangørby
Lahtis var eneste kandidat ved søknadsfristens utløp 4. mai 2023. FIS skulle opprinnelig offisielt tildele mesterskapet til Lahtis 4. juni 2024 under den 55. FIS-kongressen i Reykjavík, men da søknaden ikke oppfylte alle krav ble avgjørelsen utsatt i 30 dager. 4. juli 2024 bekreftet FIS at Lahtis' søknad var blitt godkjent og dermed ble byen enstemmig valgt som arrangør av mesterskapet i 2029. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Det internasjonale skiforbundet
Lysåelva kraftverk

**Lysåelva kraftverk** er et vannkraftverk ved Gullesfjorden i Kvæfjord kommune i Troms.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 194 meter i Lysåelva.

Installert effekt er 2,6 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 7,4 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase

## Eksterne lenker
* Småkraft
* iHarstad: Forsinkelser og flere millioner kroner senere: – Snart klar med strøm til 400 boliger
Thy Name Is Woman

***Thy Name Is Woman*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Fred Niblo.

## Skuespillere
* Ramon Novarro som Juan Ricardo
* Barbara La Marr som Guerita
* William V. Mong som Pedro
* Wallace MacDonald som Rodrigo de Castelar
* Robert Edeson
* Edith Roberts som Dolores
* Claire McDowell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vincenzo Maria Farano

**Vincenzo Maria Farano** (1921–2008) var en italiensk prelat, diplomat for Den hellige stol, og katolsk erkebiskop av Gaeta.

## Liv og virke
### Prest
Vincenzo Maria Farano ble ordinert til prest 3. juni 1944.

### Erkebiskop, pro-nuntius til Indonsia
Pave Paul VI utnevnte ham til titulærerkebiskop av Cluentum og apostolisk pro-nuntius til Indonesia den 8. august 1973. Han ble ordinert til biskop av kardinalstatssekretær Jean-Marie Villot, den 30. september 1973. Medkonsekratorer var erkebiskop ved Statssekretariatet Giovanni Benelli, og prefekten for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, Duraisamy Simon Lourdusamy.

### Nuntius til Ecuador
Den 25. august 1979 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Ecuador av pave Johannes Paul II.

### Erkerbiskop av Gaeta
Den 14. august 1986 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Gaeta. 

Den 12. februar 1997 innvilget pave Johannes Paul II erkebiskop Vincenzo Maria Faranos aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
* Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
* Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
* Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
* Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
* Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
* Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
* Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
* Kardinal Jean Villot (1905-1979) *1954
* Erkebiskop *Vincenzo Maria Farano* (1921-2008) *1973

## Referanser
Étienne Nguyễn Như Thể

**Etienne Nguyên Nhu Thê**, eller **Stêphanô Nguyễn Như Thể**, (1935–2024) var en vietnamesisk prelat og katolsk erkebiskop av Huế.

## Liv og virke
### Prest
Etienne Nguyên Nhu Thê gikk på An Ninh gutteseminar i 1947 og begynte å studere teologi og filosofi ved Saint Joseph presteseminar i Saigon i 1955. Han ble ordinert til prest for erkebispedømmet Huế den 6. januar 1962. Etter å ha fortsatt studiene i Frankrike fra 1968 til 1970, var han rektor ved Hoan Thien gutteseminar fra 1972 til 1975.

### Koadjutorerkebiskop av Hue
Pave Paul VI utnevnte ham til titulærerkebiskop *pro hac vice* av *Tipasa in Mauritania* og koadjutorerkebiskop av Huế den 7. september 1975. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Huế, Philippe Nguyên-Kim-Diên, den 7. september samme år i katedralen i Huế. Medkonsekratorer var Pierre Marie Pham-Ngoc-Chi, biskop av Đà Nẵng, og François Xavier Nguyên Quang Sách, koadjutorbiskop av Đà Nẵng. 

Han ble tvunget til å trekke seg fra sitt embede den 23. november 1983 under press fra Vietnams kommunistiske regjering.

### Erkebiskop av Hue
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til erkebiskop av Huế den 1. mars 1998.

Den 18. august 2012 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede fratreden.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) *bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) *1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) *1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) *1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) *1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) *1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) *1929
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) *1938
* Erkebiskop Philippe Nguyễn Kim Ðiễn P.F.J. (1921-1988) *1961
* Erkebiskop *Étienne Nguyễn Như Thể* (1935-2024) *1975

## Referanser
Tone Marit Oftedal

**Tone Marit Oftedal** (født 1970) er en norsk tidligere skiskytter. 

Hun debuterte i verdenscupen i skiskyting i Östersund i 1993 og fullførte sprintløpet på 50. plass. Det ble hennes eneste opptreden i den høyeste internasjonale løpsserien i skiskyting. Samme år, i 1993 var hun med på vinnerlaget til Norge i stafett ved skiskyting junior-VM i Ruhpolding. Hun gikk der sammen med Gunn Margit Andreassen og Åse Idland. Oftedal er to ganger norsk mester i skiskyting.

## Familie
Oftedal er gift med tidligere skiskytter, Franck Perrot og mor til den franske skiskytteren, Éric Perrot. Hun er eldre søster til Kjell Ove Oftedal, også han tidligere skiskytter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eikefjord gravplass

**Eikefjord gravplass** er en gravlund i Kinn kommune i Vestland fylke. Gravlunden rundt Eikefjord kirke ble  for liten mot slutten av 1800-tallet, og ny gravlund ble anlagt noen hundre meter lenger nordøst og tatt i bruk i 1903. Etter årelange diskusjoner og forhandlinger ble gravlundern utvidet mot nord i 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Eikefjord gravplass](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Kinn)-Eikefjord.jpg) (Allslekt)
Svardal gravplass

**Svardal gravplass** er en gravlund i Kinn kommune i Vestland fylke.

Oppsitterne i Svardal og Osen (i Eikefjord sogn) hørte tidligere til Bru sogn, og sognet altså til Stavang kirke. I 1889 ble det søkt om tillatelse til å anlegge hjelpekirkegård i Svardal. I tillegg fikk man  med seg oppsitterne i Steindal (Vevring sogn), som fikk tildelt den østre delen av gravlunden. Gravlunden ble utvidet i 1963, og ny vei ble ført frem til den i 1987. Et redskapshus med klokketårn ble satt opp i 1989.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Svardal gravplass](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Kinn)-Svardal.jpg) (Allslekt)
Steinhovden gravplass

**Steinhovden gravplass** er en gravlund i Kinn kommune i Vestland fylke. Den ble tatt i bruk i 1908 og betjener bygdene Hopen, Steinhovden, Høyvik og Seljeseth — og siden 1977 også Sandvik og Nyttingnes etter at det kom vei mellom disse bygdene. Gravlunden  ble utvidet i 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Steinhovden gravplass](https://allslekt.org/Gravplass-kart/(SF)%20Flora-Steinhovden.jpg) (Allslekt.org)
Arne Gundeid

**Arne Wilhelm Gundeid** (1919–2009) var en norsk motstandsmann og sabotør under andre verdenskrig. Han er mest kjent for sin deltakelse i sabotasjeaksjonen mot Kongsberg Våpenfabrikk og for sitt bidrag til Milorgs arbeid i okkuperte Norge. Gundeid mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1979 for sin innsats for Norge.

## Tidlig liv og familie
Gundeid ble født i Oslo som det femte av åtte barn av Sigfried Vilhelm Gundersen Gundeid og Helga Marie Gundeid (født Andersen). Den 18. juli 1950 giftet han seg med Henruette Emma Wilhelmine Elisabeth Gundeid (født Dose) i Windsor, Berkshire, England. Paret fikk tre barn og bosatte seg senere i Solbergelva, Nedre Eiker.

## Andre verdenskrig
Arne Gundeid var en aktiv deltaker i den norske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig. Han var tilknyttet Milorg og deltok i flere sabotasjeaksjoner og illegale aktiviteter rettet mot den tyske okkupasjonsmakten.

#### Sabotasjeaksjonen mot Kongsberg Våpenfabrikk
Gundeid er kanskje mest kjent for sin deltakelse i sabotasjeaksjonen mot Kongsberg Våpenfabrikk natt til 17. september 1944. Sammen med Gunnar Sønsteby og Oscar Beck, brakte han rundt 100 kilo sprengstoff til fabrikken, som produserte våpen for tyskerne. Sprengningene forårsaket omfattende skader på maskiner og stoppet produksjonen, noe som var et betydelig nederlag for den tyske krigsmaskinen. De ansvarlige sabotørene klarte å unnslippe, og den tyske etterforskningen førte aldri til pågripelse.

#### Illegal virksomhet
I tillegg til sabotasje var Gundeid involvert i illegal distribusjon av aviser. Etter at Stig Vanberg ble arrestert, tok han over distribusjonen av illegale aviser fra Hokksund til Kongsberg, hvor han leverte dem videre til motstandsmannen Alf Mikkelsen. Gundeid arbeidet også ved Kongsberg Våpenfabrikk, der han bidro til motstandens aktiviteter.

## Etterkrigstiden
Den 1. juli 1979 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull som anerkjennelse for sin innsats under krigen og sitt arbeid i fredstid. I 1960 utarbeidet han *Hærmuseets Merkekatalog 1675–1940*, et viktig referanseverk for Forsvarets historie. Ved sin avgang som rustmester i 1979 mottok Gundeid en gullforgylt pistol som gave, en tradisjon som skal ha blitt initiert av kaptein Anton Gjørv.

Arne Gundeid døde 18. oktober 2009 i Drammen, 90 år gammel. Han ble begravet ved Steinsskogen i Bærum.

## Ettermæle
Arne Gundeids innsats under andre verdenskrig har blitt omtalt i dokumentarer og filmer som en del av den kollektive minnet om Norges motstandskamp. Han er blant annet nevnt både i boken og dokumentaren *[[Rapport fra «nr. 24»|Rapport fra Nr. 24]]* (1994), som gir et innblikk i motstandsarbeidet og hverdagen til medlemmer av Milorg.

I filmen *[[Nr. 24 (film)|Nr. 24]]* (2024), som tar for seg motstandsarbeid i Norge under andre verdenskrig, blir Gundeid portrettert av skuespilleren William Gundersen. Filmen fremhever hans rolle i sabotasjeaksjonen mot Kongsberg Våpenfabrikk og gir et dramatisk bilde av det risikofylte arbeidet han og hans medkjempere utførte.

## Referanser