open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudolf Schiedermair

**Rudolf** (**Rolf**) **Schiedermair** (født 8. mai 1909 i München, død 6. juni 1991 i Würzburg) var en tysk nazist og jurist som ledet avdelingen for statsforvaltning i Rikskommissariatet i Norge under 2. verdenskrig. Han var også medlem av SS og fikk graden *[[Obersturmbannführer]].*

## Liv

Han var sønn av en embetsmann i skoleverket (*Oberstudiendirektor*), og studerte rettsvitenskap ved universitetene i München og Würzburg. I 1933 fikk han doktorgraden hos Wilhelm Laforet for en avhandling om *Der Verein des öffentlichen Rechts in Bayern*. Etter nazistenes maktovertakelse i 1933 ble han medlem av NSDAP og SA, og ble ansatt i det bayerske innenriksdepartementet. Han ble raskt forfremmet til en stilling i det tyske innenriksdepartementet, hvor han i 1937 fikk tittelen regjeringsråd (*Regierungsrat*), og hvor han arbeidet med «rasespørsmål». I 1939 gikk han ut av SA og over i SS, hvor han i 1940 fikk rang av *[[Obersturmbannführer]]*.

Under andre verdenskrig tjenestegjorde Schiedermair i avdelingen for statsforvaltning i Rikskommissariatet i Norge under Josef Terboven fra april 1940 til desember 1943. I denne stillingen var han Terbovens juridiske rådgiver. Ifølge Nils Johan Ringdal hadde han raskt lært seg flytende norsk og hadde et nært vennskap med NS-justisministeren Sverre Riisnæs. Derimot kom han i konflikt med Quisling og Hagelin. Schiedermair deltok som meddommer i standretten under unntakstilstanden i Oslo i september 1941, da Viggo Hansteen og Rolf Wickstrøm ble dømt til døden. I slutten av 1943 måtte han forlate Norge og ble satt inn i soldattjeneste. Han ble senere hardt såret ved fronten. I juni 1944 kalte Terboven ham et par dager tilbake til Norge for å oppklare en uenighet mellom Terboven selv og Hans Lammers.

Etter krigen ble han i april 1948 hentet til Norge og stilt for retten for sin deltakelse i standretten i 1941. Aktor hadde nedlagt påstand om livsvarig straffarbeid. Til sitt forsvar anførte Schiedermair at han hadde handlet på ordre av Terboven. Eidsivating lagmannsrett frikjente ham på alle punkter, unntatt det som gjaldt dommen over Olaf Gjerløw, som var blitt dømt til 15 års tukthus i 1941. Schiedermair ble dømt til tvangsarbeid i to år og en måned for å ha handlet mot bedre vitende og for å ha medvirket til dommen over Gjerløw. Men alt i oktober 1949 ble han sendt tilbake til Tyskland.

Fra 1951 var Schiedermair embetsmann med ansvar for politirett ved de lokale myndighetene i Unterfranken. Han underviste ved Universitetet i Würzburg fra 1953, hvor han fra 1958 til han gikk av i 1977 var honorærprofessor. Også etter krigen opprettholdt han kontakten med sin gamle venn Sverre Riisnæs.

Schiedermair utga en rekke juridiske artikler og bøker. Sammen med sin overordnede i det tyske innenriksdepartementet, Wilhelm Stuckart, skrev han en bok om *Rassen- und Erbpflege in der Gesetzgebung des Reiches* («Rase- og arvepleie i rikets lovgivning»). Noen av bøkene hans har utkommet i nye utgaver også etter hans død, for eksempel *Gesetzkunde für Apotheker* («Lovkunnskap for apotekere»), 16. utgave ved Hans-Uwe Pohl 2007.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
*
Sergio Onofre Jarpa Reyes

**Sergio Onofre Jarpa Reyes**  (født 8. mars 1921 i Fundo Santa Julia i Rengo i Chile, død 19. april 2020 i Las Condes i provincia de Santiago) var en chilensk politiker og minister i Augusto Pinochets regjering. Før han ble minister hadde han vært medlem av det chilenske senatet fra mai 1973 til september 1973. Han var senator på nytt i perioden 1990 til 1994. Han var også diplomat og forfatter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Sergio Onofre Jarpa Reyes kom fra en landsens bakgrunn. Foreldrene var Francisco Javier Jarpa Santa Cruz og Raquel Reyes Corona. Han studerte jordbruksfag ved Universitetet i Chile.

### Politikk
Han ble først engasjert i politikken på 1950-tallet, til å begynne med i ungdomsbevegelsen til Partido Agrario Laborista før han ble involvert i Acción Nacional med Jorge Prat. Han var viktig ved dannelsen av Partido Nacional i 1966 og var leder av opposisjonen mot den venstreorienterte regjeringen, og fra 1971 var han redaktør for det antisosialistiske bladet *Tribuna*.

Han ble innvalgt i det chilenske senatet ved parlamentsvalget i 1973. Han ble diplomat etter kuppet samme år, og var landets delegat til De forente nasjoner og ble så ambassadør til Colombia (1976-1978) og deretter til Argentina (1978-1983).

Jarpa ble utnevnt til innenriksminister i 1983 med det særlige oppdrag å føre en åpen dialog med opposisjonen, som hadde organisert seg under navnet Demokratisk allianse. Men denne forsoningspolitikken ble ikke lenger etter forlatt av president Pinochet. Han innehadde ministerposten til 1985.

Han dannet sin egen politiske bevegelse, Frente Nacional del Trabajo, i 1985. Denne gruppen var én av de tre som dannet Renovación Nacional to år etter. Han returnerte til Senatet som representant for dette nye partiet i 1990.

Ved siden av sin politiske karriere var Jarpa også en anerkjent forfatter om sosiopolitiske emner og mottok utmerkelsen Premio al Mérito Geopolítico fra Det chilenske institutt for geopolitikk i 1991.

Sergio Onofre Jarpa døde den 19. april 2020 på et sykehjem i Las Condes i Chile av covid-19, i en alder av 99 år.

## Referanser
Amanda Tenfjord

**Amanda Klara Georgiadis Tenfjord** (født 1997) er en norsk og gresk sanger, låtskriver og lege. Hun representerte Hellas i Eurovision Song Contest 2022 med låten «Die Together» og fullførte legestudiet noen dager senere.

## Bakgrunn
Amanda Tenfjord ble født i Ålesund, Norge og vokste opp i Ioánnina i Hellas og i Tennfjord i Haram Tenfjord begynte med pianotimer da hun var fem år gammel, før hun begynte i korps og deretter sangtimer. Tenfjord bodde sine første tre år i farens hjemby Ioánnina i Hellas, før hun og familien flyttet til Tennfjord i Møre og Romsdal. Hun lærte gresk før norsk. Hun gikk i samme klasse som artisten Sigrid, ved Fagerlia videregående skole.

Tenfjord flyttet i 2015 til Trondheim for å ta medisinstudiet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). I 2019 annonserte Tenfjord at hun satte de krevende studiene på pause for å fokusere på musikk. Tenfjord tok embetseksamen i medisin i mai 2022.

Tenfjords sang «Run» vant Musikkprisen i 2015 og figurerte i en reklamevideo for Personskadeforbundet LTN i 2014.

## Artistkarriere
I 2016 deltok hun i TV 2s musikkonkurranse *[[The Stream]]*, hvor hun fikk en plassering blant de 30 beste deltakerne.  I 2017 vant Tenfjord Forbildeprisen fra Forbildeprisen  fra Norsk Tipping og Norsk Musikkråd. I 2018 opptrådte hun live under «P3aksjonen». Hun medvirket også i et program på P3 Live i 2019 med låten «Let Me Think».

Tenfjord har turnert med det norske bandet Highasakite. I 2019 spilte hun på musikkfestivalen Trondheim Calling. Tenfjord ble i 2019 tildelt Ungdommens kulturpris i Haram kommune. Tenfjord varmet opp for Madrugada i september 2022 på Panathenaic Stadium i Athen.

Hun ga ut sitt debutalbum, *In Hindsight*, i oktober 2022. Hun ble nominert til P3 Gull 2022 i klassen årets gjennombrudd og til Spellemannprisen 2022 i klassen årets gjennombrudd for *In Hindsight*.

### Eurovision Song Contest
I desember 2021 kunngjorde den greske allmennkringkasteren ERT at den hadde valgt Tenfjord til å representere Hellas i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. Sangen, «Die Together» ble offentliggjort og utgitt 10. mars 2022. Hun kvalifiserte seg til finalen, der hun endte på åttendeplass. Tenfjord mottok hederspriser fra både Fylkesmannen i Epirus, Alekos Kaxrimaniog ordfører i Ioannina for sin innsats for Hellas i Eurovision Song Contest 2022.

## Diskografi
### Album
* *In Hindsight* (Propeller Recordings, 2022)

### EP-er
* *First Impression* (2018)
* *Miss the Way You Missed Me* (2021)

### Singler
* «Run» (2014)
* «I Need Lions» (2016)
* «Man of Iron» (2017)
* «First Impression» (2018)
* «No Thanks» (2018)
* «Let Me Think» (2018)
* «The Floor Is Lava» (2019)
* «Troubled Water» (2019)
* «Kill the Lonely» (2019)
* «As If» (2020)
* «Pressure» (2020)
* «Then I Fell in Love» (2020)
* «Miss the Way You Missed Me» (2021)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sigrun Enge

**Sigrun Enge** (født 18. mai 1938 i Oslo) er en norsk skuespiller.

Hun gikk fra utdannelse ved Statens teaterskole til Oslo Nye Teater i 1963.

Hun har spilt i en rekke filmer og teaterstykker.

I de siste årene er hun mest kjent for å spille karakteren «Esther» i filmene og TV-seriene om Karsten og Petra. Esther er kjæresten til morfar, som spilles av Ivar Nørve. Enge og Nørve har vært gift siden 1971.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Dunriksefamilien

* se inndeling

**Dunriksefamilien** (Sarothruridae) eller **dunrikser** er liten familie av tranefugler (Gruiformes) som består av kun to slekter med tilsammen 11 arter. Artene er utbredt i Afrika sør for Sahara, inkludert på Madagaskar.

## Taksonomi
Medlemmene i dunriksefamilien ble tidligere regnet til riksefamilien (Rallidae), men nyere forskning har demonstrert at dunriksene hører hjemme i sin egen familie.

## Biologi
Dunrikser er små og har kort til svært kort stjert. Lengden ligger på cirka  blant *[[Mentrocrex]]* og  blant *[[Sarothrura]]*. Vingene er korte og avrundet og kroppen oval og kompakt. Nebbet er slankt og ganske kort hos *Sarothrura* og noe lenger hos *Mentocrex*. Hodet er middels stort og svakt langstrakt, mens lemmene er middels lange og føttene kraftige. Fjærdrakten er rødbrun til brunoransj og artene i *Sarothrura* hos har delvis sort overside som er dekket med tette hvite prikker. Begge slektene har mønstret underside, men mønsteret er tydeligere hos *Sarothrura*.

De fleste artene trives i sump og på oversvømt gressland, men noen få også i kratt og skog. Dietten består først og fremst av insekter og andre virvelløse dyr, inkludert snegler. Små virveldyr, inkludert små frosker, bidrar også til kostholdet for noen arter. Noen spiser også frø og annet plantemateriale.

Man antar at artene er monogame og at begge foreldrene bidrar med ungestellet, på grunn av artenes sky og hemmelighetsfulle tilværelse vet man egentlig ikke særlig mye om disse fuglene.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og eBird/Clements Checklist of Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

* Gruiformes, tranefugler
** Sarothruridae, dunriksefamilien
*** *[[Mentrocrex]]*, 2 arter
**** *[[smekkerikse|M. kioloides]]*, smekkerikse
**** *[[tsingyrikse|M. beankaensis]]*, tsingyrikse (monotypisk)
*** *[[Sarothrura]]*, 9 arter
**** *[[prikkdunrikse|S. pulchra]]*, prikkdunrikse
**** *[[skogdunrikse|S. elegans]]*, skogdunrikse
**** *[[rustdunrikse|S. rufa]]*, rustdunrikse
**** *[[sørgedunrikse|S. lugens]]*, sørgedunrikse
**** *[[pildunrikse|S. boehmi]]*, pildunrikse (monotypisk)
**** *[[stripedunrikse|S. affinis]]*, stripedunrikse
**** *[[gasserdunrikse|S. insularis]]*, gasserdunrikse (monotypisk)
**** *[[hvitvingedunrikse|S. ayresi]]*, hvitvingedunrikse (monotypisk)
**** *[[brundunrikse|S. watersi]]*, brundunrikse (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Zala (elv)

**Zala** er en elv i det vestlige Ungarn. Den er 126 kilometer lang og drenerer et område på  km².

Zala springer ut fra det skogkledde høylandet i grenseregionen mellom Ungarn og Slovenia, en kilometer øst for den slovenske grensen. Dette kuperte landskapet danner vannskillet mellom Zala og nedslagsfeltet til Rába, som renner nordover.
Etter omtrent 25 kilometer østover forlater elven fylket Vas nær Felsőjánosfa og flyter derfra gjennom Zala fylke. Fra fylkessetet Zalaegerszeg strømmer elven i en nordøstlig retning. Nord for Zalaszentgrót svinger elven i en stor bue mot sør og følger terrenget i Zala-åsene (*Zalai-dombság*) mot sør. Etter omtrent 50 kilometer nås sumpområdet Kis-Balaton nær Zalavár, og elva drenerer mot nordøst gjennom engene og sumplandskapet inn i den vestlige bredden av Balatonsjøen ved Keszthely. Her danner elva et kort stykke grensen til fylket Somogy.

Zala har gitt navn til fylket med samme navn, samt en rekke steder med forbindelse til elva.

Det finnes en kanalforbindelse, *Principális csatorna* (ikke seilbar), mellom Zala og elva Mur.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anatela

***Anatela*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.

## Utseende

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **[[trådbladbiller]]**, Galerucinae Latreille, 1802
****** stamme usikker
******* slekten ***Anatela*** Silfverberg, 1982
******** *[[Anatela transverfasciata]]* (Laboissiere, 1921

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Hellfjordtunnelen

**Hellfjordtunnelen** er en tunnel på fylkesvei 6312 i Åfjord i Trøndelag. Tunnelen ble åpnet for trafikk i desember 2018.

## Referanser
Philippe Malaurie

**Philippe Malaurie** (født 7. mars 1925 i Mainz i det franskokkuperte Rhinlandet i Tyskland. død 1. april 2020 i Paris) var en fransk professor i privatrett.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Philippe Malaurie ble født i Mainz; hans far var del av den franske okkupasjonsmakt der i tiden etter første verdenskrig. Han kom fra en fransk katolsk borgerfamilie av normannisk og skotsk avstamning. Faren var dosent for historie og geografi ved Mainzer Gymnasium og tidligere infanterioffiser ved Deuxième bureau de Belfort. Familien Malaurie dro til Frankrike da okkupasjonen av Rhinlandet tok slutt i 1930.

### Karriere
Philippe Malaurie ble juridisk doktor i Paris i 1951. Doktorarbeidet het *L'order public et le contrat; étude de droit comparé*. I 1951 bestod han sin *[[agrégation]]*.

Han underviste ved Institut des hautes études i Tunis fra 1951 til 1955, ved det juridiske fakultet i Poitiers fra 1955 til 1966, og ved det juridiske fakultet i Paris fra 1966 til 1970. Deretter underviste han ved Université de Paris II. Underveis underviste han også i Beirut og i Phnom Penh.

Han var dekanus for det juridiske fakultet i Nanterre fra 1968 til 1969. Han var vise-president for Den franske komité for internasjonal privatrett i 1976. I 2003 ble han professor i jus, økonomi og sosialvitenskap ved Paris II. I 2017 var Malaurie professor emeritus for privatrett ved Université Panthéon-Assas.

Malaurie var en renommert spesialist i sivilrett, og hans spisskompetanse gjaldt en rekke av dens felter: Han var ekspert innen familierett og notarrett (arverett, gaver, sikkerhetsrett osv.) og forfattet også lærebøker om person-, sak- og kontraktsrett. Han var også ansvarlig for de sivilrettslige arbeider i Defrénois-repetitoriet fra firmaet Dalloz, oftest i sanarbeid med professor Laurent Aynès.

## Publikasjoner
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Referanser


## Litteratur
*
*
*
Aspicela

***Aspicela*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Små til middelsstore, ovale, blanke, ofte fargerikt metallisk skinnende jordlopper.

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini Newman, 1834
******* understammen Oedionychina
******** Slekten ***Aspicela*** Dejean, 1836
********* *[[Aspicela balyii]]* Clark, 1865
********* *[[Aspicela bourcieri]]* Guérin-Méneville, 1855
********* *[[Aspicela centrimaculata]]* Kirsch, 1883
********* *[[Aspicela cretacea]]* (Latreille, 1833)
********* *[[Aspicela cinctipennis]]* Weise, 1919
********* *[[Aspicela discoidalis]]* Balý, 1865
********* *[[Aspicela flavicans]]* Harold, 1877
********* *[[Aspicela marmorata]]* Harold, 1877
********* *[[Aspicela nigroviridis]]* Guérin-Méneville, 1855
********* *[[Aspicela ohausi]]* Weise, 1919
********* *[[Aspicela osculatii]]* Guérin-Méneville, 1855
********* *[[Aspicela rugosa]]* Guérin-Méneville, 1855
********* *[[Aspicela scutata]]* (Latreille, 1833)
********* *[[Aspicela unipunctata]]* (Latreille, 1833)
********* *[[Aspicela viridicolis]]* Jacoby, 1905

## Eksterne lenker
* Bilder av ''Aspicela rugosa''
*
Averøy ungdomsskole

**Averøy ungdomsskole** er en ungdomsskole i Averøy kommune. Den har i skoleåret 2019/2020 209 elever fordelt på 9 forskjellige klasser. Barneskolene Bruhagen barneskole, Utheim barneskole og Bodalen friskole sokner til denne ungdomsskolen. 

Averøy ungdomsskole ble pusset opp i 2015. Skolen er den eneste ungdomsskolen i Averøy kommune.

## Referanser
Zona Aeroporto di Ciampino

**Zona Aeroporto di Ciampino** er Romas tyvende zona og har betegnelsen **Z. XX**. Zonen er oppkalt etter Ciampino lufthavn. Zona Aeroporto di Ciampino ble etablert i 1961.

## Arkeologiske steder
* Tomba a edicola, grav fra 100-tallet
* Tomba di Quinto Veranio, grav fra 100-tallet
* Tomba a esedra, grav fra 100-tallet
* Berretta del Prete, grav fra 200-/300-tallet
* Villa romana in località La Barbuta

## Infrastruktur og transport
* Ciampino lufthavn

## Annet
* Casale La Barbuta

## Referanser


## Kilder
* 
*

## Eksterne lenker
*
Hilde Aders

**Hilde Aders** (født 2. april 1991) er en norsk friidrettsutøver som representerer Kvæfjord IL og  er sponset av Mizuno. Hun har konkurrert i skyrace, vertical race, ultraløp, motbakkeløp og gateløp. Hun har vunnet det tradisjonsrike løpet  4 ganger, tatt flere seire i Midnight Sun Marathons halvmaratondistanse både sommer og vinter. Hun har løyperekord i Tromsø Mountain Ultra 50km.

## Meritter
2015 - 1. plass Oslo Maraton

2016 - 1. plass Vertical KM Chamonix

2016 - 12. plass VM Ultraløp, 85km terreng

2017 - 3. plass Dolomite Skyrace

2017 - 1. plass Oslo Maraton

2019 - 21. plass EM Motbakkeløp

## NM-medaljer

## Referanser
Toppveien (Ringerike)

**Toppveien** (9-15, 2-26) er en vei i Haugsbygd i Ringerike.

Veien er en sidevei til Øvre Klekkenvei, og går østover i retning Færden gård. Veien består av eneboliger og en barnehage, og Haug gård ligger i Toppveien 2. Den ligger cirka 218 meter over havet.

## Bildegalleri

Toppveien, Ringerike.jpg|Innkjøringen til Toppveien.
Toppveien 10, Ringerike.jpg|Toppveien 10.
Låve, Toppveien 2, Ringerike.jpg|Låven til Haug gård, med Haug kirke i bakgrunnen.


## Se også
*Gater i Hønefoss

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Quartiere Monte Sacro

**Monte Sacro** er Romas sekstende quartiere og har betegnelsen **Q. XVI**. Navnet Monte Sacro kommer av høyden Monte Sacro. Quartiere Monte Sacro ble etablert i 1924.

## Kirker
* Santi Angeli Custodi
* San Clemente Papa
* Santa Gemma Galgani
* Gesù Bambino a Sacco Pastore
* Santa Maria Assunta al Tufello
* Santissimo Redentore a Val Melaina

## Annet
* Riserva naturale Valle dell'Aniene
* Fonte Acqua Sacra
* Ponte Nomentano

## Bilder

## Eksterne lenker
*
*Quartiere Trionfale på Google Maps
Harehaugveien

**Harehaugveien** (1-43, 2-184) er en vei i Haugsbygd i Ringerike.

Veien går fra Fløytingen/Hvalsveien, ved Haugsbygd ungdomsskole, og går østover til den ender opp i Hadelandsveien ved Bølgen. Harehaugveien har mange stikkveier:
* Hillehaugveien
* Holmestueveien
* Vangsveien
* Lotunet
* Klokkerveien
* Loveien
* Hagaringen
* Bølgenveien
* Knestanggata
* Torpveien

Veien ligger cirka 214 meter over havet i den sørlige enden, ved Haugsbygd ungdomsskole.

## Bildegalleri

Harehaugveien 30, Ringerike.jpg|Harehaugveien 30.
Harehaugveien 56B, Ringerike.jpg|Harehaugveien 56B.
Harehaugveien 11, Ringerike.jpg|Harehaugveien 11.
Lo gård, Harehaugveien 42, Ringerike.jpg|Lo gård, Harehaugveien 42.
Kolhus, Harehaugveien 132, Ringerike.jpg|Kolhus, Harehaugveien 132.


## Se også
*Gater i Hønefoss

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aeroporto di Roma-Urbe

**Urbe**, *Aeroporto di Roma-Urbe*, er Romas minste flyplass og den tredje flyplassen i Roma regnet etter størrelsen.
 
Flyplassen er ment for sivil luftfart. Den het Aeroporto Del Littorio ved åpningen i 1928,  og ble det første italienske flyselskspet Ala Littorias base på 1930-tallet. Til flyplassen ble det også bygd en tevlingsbane for biler, Autodromo dell Littorio. 

Under andre verdenskrig tjente Urbe som militærflyplass, men i 1947 fikk den på nytt sivil status. Flyplassen har egen værstadjon. På flyplassen finnes sivilforsvar, taxifly, flyskole (for både motor- og glidefly) og i øvrig sivilt fly av mindre størrelse. Landingsbanen (16/34) og en del av taxibanene ble nyrenoverte i 2008. 

## Eksterne lenker
*enac-italia.it
Murmansk jernbanestasjon

**Murmansk jernbanestasjon** er hovedstasjonen i Murmansk i Murmansk oblast, Russland, og er en av de tre stasjonene i byen, de andre er Komsomolsk-Murmansk og Kola stasjon. Stasjonen ble åpnet i 1916 og har tre spor. Den blir betjent av langdistansetog til St. Petersburg, Moskva, Anapa og Vologda, og internasjonale fjerntog til Minsk, og Gomel i Belarus. 

Siden oktober 1941 begynte arbeiderne på stasjonen og i Murmanbanen å produsere pansertog til den røde armé under andre verdenskrig.

I 1930-årene ble Murmansk-Kandalaksha-strekningen elektrifisert med likestrøm, men i 2001 ble den omgjort til vekselstrøm.

## Eksterne lenker
*
Santi Angeli Custodi a Città Giardino

::*Skal ikke forveksles med [[Sant'Angelo Custode]], en revet kirke også i Roma.*

**Santi Angeli Custodi** er en sognekirke og titteldiakoni i Roma, desisert til de hellige verneengler. Den ligger ved Piazza Sempione i quartiere Monte Sacro.

Kirken forestås av *Chierici regolari minori*, kalt *Caracciolini*, som er oppkalte etter den hellige Francesco Caracciolo.

Santi Angeli Custodi fikk sitt navn til minne av kirken Sant'Angelo Custode inne i Romas sentrale deler; den ble revet i forbindelse med en gateutvidelse.

## Historie
Kirken ble bygget årene 1922–1925 i nybarokk etter tegninger av arkitekten Gustavo Giovannoni. Grunnsteinen ble nedlagt 22. november 1922 av kardinal Basilio Pompili og kirken ble konsekrert den 8. desember 1925 av erkebiskop Tito Trocchi.

## Eksteriøret
Fasaden foregås av en monumental trapp. Inngangsportalen har et propylon i travertin. Dette har to kolonner i komposittorden, som oppebærer et triangulært pediment med et baldakintak. Ovenför portalen sitter et uvanlig, mangehjørnet vindu. Kragsteiner oppebærer dedikationsinskripsjonen: . Fasadens sidepartier er konkave og krones av obelisker. Fasadens storform krones av et kraftig profilert triangulært pediment med et kors og to lampestell med flammer.

Kuppeleksteriøret har åtte edikuler med tak. Lanterninen er utformet som et rundtempel.

## Interiøret
Kuppolinteriørey er freskemalt av Aronne del Vecchio og fremstiller *Den hellige Treenigheten og Jomfru Maria med erkeenglene i Paradiset*. I kuppelens pendentiv avbildes de fire evangelister. Høyaltermaleriet utgjøres av en kopi av Guercinos *Erkeengelen Mikael*.

Det enkeltskips interiøret har fire sidekapeller, to på hver side. De er innviet til Den korsfestede Kristus, Det allerhelligste Sakrament, Barmhjertighetens Madonna respektive Den hellige Francesco Caracciolo.

## Titteldiakoni


**Città Giardino**
Città Giardino viser til den hageby som på 1920-, 1930- og 1940-tallene ble anlagt i quartiere Monte Sacro. Den ble prosjektert av arkitekten Gustavo Giovannoni og viirkeliggjort av arkitekten Alberto Calza Bini og politikeren Filippo Cremonesi.

Kirken ble stiftet som titteldiakoni med tittelen *Santi Angeli Custodi a Città Giardino* av pave Paul VI i 1965.

;Kardinaldiakoner
* Alfredo Pacini, titulus *[[pro illa vice]]*: 29. juni 1967 – 23. desember 1967
* Sebastiano Baggio: 1969–1973
** *Vakant*: 1973–2001
* Agostino Cacciavillan: 2001–2011; titulus *pro hac vice*: 2011–

## Referanser


## Kilder
*

## Litteratur
*Marco Ausenda: 
*Virgilio Caselli: 
*Ferruccio Lombardi: 
*Luigi Monzo: 
*Claudio Rendina: 

## Eksterne lenker
*
Øvre Klekkenvei

**Øvre Klekkenvei** (23–53, 6–40) er en vei i Haugsbygd i Ringerike.

Veien går fra Fløytingen, ved Haug senter, og går sørover til den ender opp i Klekkenveien. Toppveien er en stikkvei fra Øvre Klekkenvei. Veien har spredt bebyggelse, med gårder og eneboliger. Den ligger cirka 221 meter over havet i den sørlige enden.

## Bildegalleri

Øvre Klekkenvei 53, Ringerike.jpg|Haug senter, Øvre Klekkenvei 53.
Øvre Klekkenvei 16, Ringerike.jpg|Øvre Klekkenvei 16.


## Se også
*Gater i Hønefoss

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Propyléer

**Propylon** og **propyléer**, av gresk πρόπυλον, omtrent «noe fremfor porten», betegner entréen til en innhegning, i antikken vanligvis tempelområder, som Akropolis i Athen.

## Se også
*Propyleene

## Litteratur
* James R. Carpenter: *The Propylon in Greek and Hellenistic Architecture.* Pennsylvania University, Pennsylvania 1970 (Dissertation).
* Meral Ortac: *Die hellenistischen und römischen Propyla in Kleinasien.* Ruhr-Universität, Bochum 2003 (Dissertation, Volltext ).

## Eksterne lenker
*
Mads Fuglede

**Mads Fuglede** (født 1971) er en dansk politiker for Danmarksdemokraterne, og medlem av Folketinget.

Han er cand.mag. i historie og filosofi fra Aarhus Universitet.

Fuglede ble innvalgt til Folketingsmedlem for partiet Venstre i Københavns omegns storkrets fra 5. juni 2019. Han var midlertidig folketingsmedlem, stedfortreder, for Jakob Engel-Schmidt i tidsrommet 5. oktober 2017&ndash;5. juni 2019.
19. mars 2024 meldte han overgang til partiet Danmarksdemokraterne. Begrunnelsen var kritikk av regjeringens klimatiltak overfor det danske landbruket. Overgangen medførte at regjeringen mistet sitt flertall i Folketinget.

## Referanser
 
 
 

## Eksterne lenker
* 
*
San Giovanni a Porta Latina

**San Giovanni a Porta Latina** er en tidlig kristen basilika i det sørlige Roma, dedisert til apostelen og evangelisten Johannes. Kirken ligger i nærheten av Porta Latina i Rione Celio.

Kirken antas å ha blitt etablert i år 550. Den ble ombygd under pave Hadrian I i 772. Interiørens fresker og kampanilen er fra 1100-tallet.

## Referanser


## Kilder
*Churches of Rome Wiki: San Giovanni a Porta Latina

## Eksterne lenker
*
Britt Jensen

**Britt Jensen** (født 26. februar 1970) er en dansk lokalpolitiker for 
Socialdemokratiet. 
Hun overtok som borgermester i Rødovre kommune fra 1. april 2020 etter at forgjengeren Erik Nielsen
trakk seg tilbake fra 31. mars 2020.

## Referanser
Theodor Panofka

**Theodor Sigismund Panofka** (født 25. februar 1800 i Wrocław (Breslau), død den 20. juni 1858, var en tysk kunsthistoriker, bror til Heinrich Panofka.

## Referanser
Nominal

**Nominal** er i grammatikken en fellesbetegnelse på setningsleddene subjekt, objekt og predikat. Det kan bety noe som er karakteristisk for et nomen eller noe som danner et nomen.
Porta Latina

**Porta Latina** er en enkeltbuet port i den aurelianske bymur rundt det gamle Roma. Den markerte det romerske endepunkt på *[[Via Latina]]*, og er også navngivende for kirken San Giovanni a Porta Latina. Det meste av den nåværende strukturen er fra keiser Honorius' tid; det gjelder også buens kilesteiner (selv om det ofte skrives feilaktig et den er fra en restaurering på 500-tallet utført av Belisarius, på grunn av et kors og en sirkel på den indre nøkkelsteinen, og Chi Rho mellom Α og Ω utført på den ytre nøkkelsteinen).

Porten beholdt sitt navn gjennom middelalderen.

Også i nærheten er oratoriet San Giovanni in Oleo og det hedenske Pomponius Hylas-kolumbariet.

Portens enkeltbue er bygd av irregulære travertinblokker, med fem vinduer i rekke og rad over og mot utsiden, og en sjette i murstein på søndre side, satt på steinkreneleringer. Buen er flankert av to halvrunde tårn av sement kledt med murstein (nesten helt gjenoppbygd, antagelig på 500-tallet), og som ikke rager over toppen av sentralpartiet. Det nordre tårnet hviler på rester av steinarbeider som kan ha kommet fra en grav. Det var også innebygd et fallgitter for rask avstengning ved overraskelsesangrep.

## Referanser


## Litteratur
* Filippo Coarelli: *Rom. Ein archäologischer Führer.* Herder, Freiburg (Breisgau) u.&nbsp;a. 1981, ISBN 3-451-17247-X, s. 27–28.
* Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: *A Topographical Dictionary of Ancient Rome.* Oxford University Press, London 1929, s. 408–409 (online).
* Lawrence Richardson Jr.: *A New Topographical Dictionary of Ancient Rome.* Johns Hopkins University Press, Baltimore MD u.&nbsp;a. 1992, ISBN 0-8018-4300-6, s. 304.

## Eksterne lenker
* 
*Page at Rome Art Lover
*Platner and Ashby, ''A Topographical Dictionary of Ancient Rome'', 1929
Gallinula

* se inndeling!

***Gallinula*** (*sivhøns* eller *sivhøner*) er én av 38 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller sju arter, hvorav én er utdødd. En av artene hekker i Norge – sivhøne (*G. chloropus*), som også er synonym med typearten.

## Taksonomi
*Gallinula* inkluderte tidligere flere arter, men parafyli har ført til at flere arter er flyttet ut av gruppa, som nå er monofyletisk. Dvergsivhøne (*Paragallinula angulata*) ble tidligere regnet til *Gallinula*, men fylogenetiske analyser medføre at arten ble flyttet til sin egen slekt – *[[Paragallinula]]*. Flekksivhøne (*Porphyriops melanops*) ble også tidligere regnet til denne slekten, men er siden flyttet ut. Det samme gjaldt vandresivhøne , tasmansivhøne  og den utdødde maorisivhøna , som alle er flytt til slekten *[[Tribonyx]]*.

## Biologi
Sivhøns er for det meste brune og tilnærmet svarte med noen hvite markeringer i fjærdrakten. Nebbet er andelignende og sammenhengende med en svært karakteristisk beinplate som vokser oppover i pannen som en forlengelse av nebbet. Nebbet og panneplaten er fargerike. I motsetning til mange rikser er de vanligvis enkle å få øye på, og de eter i åpne vannmasser i stedet for på bortgjemte plasser.

Sivhøns har korte avrundede vinger og er generelt dårlige flygere (om de kan fly), selv om noen kan være i stand til å fly over ganske lange avstander. Sivhøna (*G. chloropus*) kan migrere over lange avstander, mellom yngleplassene i nord og vinterkvarterene i sør. Fugler som migrerer, gjør det hovedsakelig om natten og i lavere luftlag. Goughsivhøne (*G. comeri*) er nærmest flygeudyktig, siden den bare kan flakse noen meter. Isolerte øybestander med riksefugler har over tid hatt en tendens til å utvikle flygeudyktighet, spesielt på øyer hvor konkurransen om føden opprinnelig var liten. Flygeudyktige arter har i større grad vært offer for utryddelse enn flygedyktige arter.

Artene har sterke ben og store føtter med lange tær, som fordeler vekten godt mot underlaget og er ypperlig tilpasset artens ofte fuktige habitat. Fuglene kan både svømme og dykke, men er sjelden å se på åpen vann.

Fuglene er altetende og konsumerer plantemateriale, smågnagere, padder og egg. Artene er ofte svært territoriale i hekketiden, men kan av og til også opptre i flokk.

## Inndeling
Inndelingen følger AviList v2025. Norske populærnavn på artene følger Artsdatabanken. Eventuelle norske navn i parentes er uoffisielle.

* Gruiformes, tranefugler
** Rallidae, riksefamilien
*** *[[Gallinula]]*, 7 arter
**** *[[skogsivhøne|G. silvestris]]*, skogsivhøne (monotypisk)
**** †*[[tussoksivhøne|G. nesiotis]]*, tussoksivhøne (monotypisk, utdødd)
**** *[[goughsivhøne|G. comeri]]*, goughsivhøne (monotypisk)
**** *[[sivhøne|G. chloropus]]*, sivhøne
**** *[[amerikasivhøne|G. galeata]]*, amerikasivhøne
**** *[[australsivhøne|G. tenebrosa]]*, australsivhøne
**** *[[samoasivhøne|G. pacifica]]*, samoasivhøne (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Fallgitter

**Fallgitter** eller **portcullis** (fra fransk *porte coulissante*) er en tung type port som lukker vertikalt, og som typisk finnes på middelalderske festninger. Den består av et gitter i tre, metall eller en kombinasjon av begge. Fallgitteret kan gli ned gjennom en rille på innsiden av porten, og de er typisk montert i porttårn eller lignende.

## Litteratur
* Christofer Herrmann: *Fallgatter und Zugbrücken.* I: Joachim Zeune (utg.): *„Dem Feind zum Trutz“. Wehrelemente an mittelalterlichen Burgen* (= *Veröffentlichungen der Deutschen Burgenvereinigung e. V. Reihe B: Schriften.* Band&nbsp;14). Deutsche Burgenvereinigung, Braubach 2015, ISBN 978-3-927558-38-0, s.&nbsp;153–158 (Digitalisat).
* Gerhard Hess: *Die Fallgatter auf der Trostburg und der Burg Rodenegg.* I: *[[ARX. Burgen und Schlösser in Bayern, Österreich und Südtirol]].* Jahrgang&nbsp;38, Nr.&nbsp;2, 2016, , s.&nbsp;22–28.
Andreas Sæhlie

**Andreas Sæhlie** (født 1. august 1832, død 27. august 1896) var en norsk gårdbruker, næringsdrivende, ordfører og stortingsmann fra Vang i Hedmark.

Han var sønn av en brukseier. Etter at han var ferdig med skolegang i Christiania og utenlands begynte han i farens virksomhet som gårdbruker og brennerieier. Da faren døde, overtok han disse og utvidet både gården Sælid og virksomheten ellers. Han kjøpte opp flere skogeiendommer i Norge og Sverige og eide Sælid spritfabrikk. Ellers var han medeier i Christiania bryggeri, Hamar bryggeri, Hamar meieri, Aadals Brug Jernstøberi og Mekaniske Værksted, Vardal sliperi og i Telboge og Liljedals glasverk i Sverige.

Sæhlie var ordfører i Vang i åtte år, og ordfører i Oplandske Kreditbanks representantskap fra 1879, styreformann i Hedmarks landbruksselskap fra 1881 og medlem av representantskapet i Selskabet for Norges Vel fra 1892.

Sæhlie representerte Hedemarkens amt på Stortinget fra 1868 til 1879. Han var 1868-74 sekretær i budsjettkomiteen, 1871-76 medlem av både valgkomiteen og jernbanekomiteen, samt 1875-79 medlem av skattekomiteen. Ellers var han medlem av stemmerettskomiteen 1875-77, gasje- og pensjonskomiteen 1877-79 og av den parlamentariske skattekommisjonen av 1877. I 1872 var han med i Stortingets deputasjonen til tusenårsfeiringa i Haugesund. 

Sæhlie fortsatte arbeidet som faren Ole hadde satt i gang med å samle en produksjonssektor innen norsk landbruk til en landsomfattende organisasjon. Brænderienes forening ble etablert 20. oktober 1879, og Andreas Sæhlie regnes som initativtakeren.

Sæhlie døde under en fisketur på en av eiendommene sine i Gausdalsfjella.

## Utmerkelser
Sæhlie var innehaver av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Kilder
* Lindstøl, Tallak:*Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Kumiko Okae

**Kumiko Owada**, kjent i yrkeutøvelse som **Kumiko Okae**, (1956–2020) var en japansk skuespiller, stemmeskuespiller og programleder på fjernsyn. Hun er kjent fra fjernsynsdramaer og som leder av underholdningsprogrammer som for eksempel *Renso Game* på NHK. Okae var også vertinne for morgenshowet *Hanamaru Market* (はなまるマーケット'' på TBS Television fra 1996 til 2014.

## Karriere
Okae begynte sin yrkeskarriere som skuespiller i 1975. Hun fremstod i mange fjernsynssammenhenger og varietetsshow fra 1970-årene til 2010-årene.

Okae giftet seg med skuespilleren Baku Owada  (大和田獏) i 1983. De fikk datteren Miho Ohwada.

Okae ble operert for kreft sent i 2019 og fikk senere stråleterapi tidlig i 2020, noe som ytterligere svekket immunsystemet. Den 3. april forverret tilstanden seg raskt. Den 6. april ble hun brakt til sykehus i Tokyo og etterhvert diagnostisert med covid-19. Okae døde av lungebetennelse relatert til koronaviruset 23. april 2020, i en alder av 63 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ejgil W. Rasmussen

**Ejgil Winther Rasmussen** (født 24. oktober 1936) er en dansk tidligere politiker for Venstre. Han var borgermester i tidligere Gedved kommune fra 1986 til kommunen ble nedlagt i forbindelse med Kommunalreformen i 2007.

Han var formann for Kommunernes Landsforening 2002&ndash;2006.

Rasmussen ble ridder av Dannebrogordenen i 2001.

## Referanser
Jiří Toman

**Jiří Toman** (født 5. november 1938 i Praha i Tsjekkoslovakia, død 20. april 2020 i Genève i Sveits) var en tsjekkisk-sveitsisk  jurist og ekspert innen folkerett.

## Biografi
Toman studerte rettsvitenskap fra 1956 til 1961 ved Karlsuniversitetet i Praha, og fikk doktorgrad der i 1966 Frem til 1970 underviste han ved forskjellige gøyskoler i Praha, Parallelt med dette gjennomførte han studier fra 1965 til 1970 ved Institut universitaire de hautes études internationales i Genève. I 1981 promoverte han i politikkvitenskaper ved Universitetet i Genève.

Fra 1969 til 1972 var han vitenskapelig medarbeider ved Henry-Dunant-instituttet, forsknings-, informasjons- og utdannelsessentrum for det internasjonale Røde Kors. Han fortsatte der som forskningsrektor til 1979, fra 1979 til 1992 som stedfortredende direktør og fra 1992 til 1998 som direktør. Derutover var han rådgiver i 1980-årene for flere FN-organisasjoner, som for eksempel fra 1983 til 1988 for UNESCO og fra 1985 til 1986 for UNDRO (som har å gjøre med katastrofehjelp).

Fra 1998 til 2018 var han professor ved det juridiske fakultet ved Santa Clara University, der han allerede 1982 og 1989 hadde vært gjesteprofessor. Etterpå var han gjesteprofessor ved Donau-Universität Krems.

Jiří Toman forskningsaktiviteter innen folkeretten konsentrerte seh særlig om menneskerettigheter og humanitær folkerett, og om internasjonale organisasjoner.

Han døde i en alder av 81 år som følge av covid-190.

## Verker i utvalg
* *International Dimensions of Humanitarian Law.* Henry-Dunant-Institut/ UNESCO/ Martinus Nijhoff Publishers, Genève, Paris og Dordrecht 1988
* *The laws of armed conflicts: a collection of conventions, resolutions, and other documents.* Sijthoff & Noordhoff International Publishers, Alphen aan den Rijn 1988 (medutgiver)
* *Droit des Conflits Armes. Recueil des conventions, resolutions et autres documents.* IKRK ogd Henry-Dunant-instittutet, Genève 1996
* *The Protection of Cultural Property in the Event of Armed Conflict: Commentary on the Hague Convention 14 May 1954.* UNESCO/ Dartmouth Publishing Company, Aldershot 1996

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Santa Clara Law - Jiri Toman Personal Homepage Santa Clara University
Laterallus

* se inndeling!

***Laterallus*** er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller ni arter, hvorav seks er monotypiske. Artene er i hovedsak terrestriske og, med ett unntak, kun utbredt i Neotropis. Forskning bekrefter at, *Laterallus* er én av åtte grunnleggende klader i riksefamilien.

## Biologi
Artene i slekten *Laterallus* er småvokste (typisk  lange) og trives i tett vegetasjon nær vann, der de lever sine hemmelighetsfulle liv og er svært vanskelige å oppdage.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

* Gruiformes, tranefugler
** Rallidae, riksefamilien
*** *[[Rallus]]*, 13 arter
*** *[[Dryolimnas]]*, 2 arter (4 taxa)
*** †*[[Aphanapteryx]]*, monotypisk
*** †*[[Erythromachus]]*, monotypisk
*** *[[Crex]]*, 2 arter
*** *[[Rougetius]]*, monotypisk
*** †*[[Mundia]]*, monotypisk
*** *[[Aramidopsis]]*, monotypisk
*** *[[Lewinia]]*, 4 arter
*** *[[Gymnocrex]]*, 3 arter
*** †*[[Diaphorapteryx]]*, monotypisk
*** *[[Gallirallus]]*, 18 arter
*** *[[Canirallus]]*, monotypisk
*** *[[Mustelirallus]]*, 3 arter
*** *[[Cyanolimnas]]*, monotypisk
*** *[[Pardirallus]]*, 3 arter
*** *[[Amaurolimnas]]*, monotypisk
*** *[[Aramides]]*, 8 arter
*** *[[Tribonyx]]*, 3 arter
*** *[[Porphyriops]]*, monotypisk
*** *[[Porzana]]*, 4 arter
*** *[[Paragallinula]]*, monotypisk
*** *[[Gallinula]]*, 7 arter
*** *[[Fulica]]*, (sothøner), 11 arter
*** *[[Porphyrio]]*, 15 arter
*** *[[Himantornis]]*, monotypisk
*** *[[Megacrex]]*, monotypisk
*** *[[Gallicrex]]*, monotypisk
*** *[[Amaurornis]]*, 7 arter
*** *[[Rallina]]*, 8 arter
*** *[[Zapornia]]*, 15 arter
*** *[[Micropygia]]*, monotypisk
*** *[[Anurolimnas]]*, 3 arter
*** *[[Coturnicops]]*, 3 arter
*** *[[Laterallus]]*, 11 arter
**** *[[tristanrikse|L. rogersi]]*, tristanrikse (monotypisk)
**** *[[alverikse|L. notatus]]*, alverikse (monotypisk)
**** *[[gulbrystrikse|L. flaviventer]]*, gulbrystrikse
**** *[[rustsiderikse|L. levraudi]]*, rustsiderikse (monotypisk)
**** *[[kanelrikse|L. melanophaius]]*, kanelrikse
**** *[[hetterikse|L. ruber]]*, hetterikse (monotypisk)
**** *[[surrerikse|L. albigularis]]*, surrerikse
**** *[[gråbrystrikse|L. exilis]]*, gråbrystrikse (monotypisk)
**** *[[galapagosrikse|L. spilonota]]*, galapagosrikse (monotypisk)
**** *[[perlerikse|L. jamaicensis]]*, perlerikse
**** *[[skiferrikse|L. spilopterus]]*, skiferrikse (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Porzana

* se inndeling!

***Porzana*** er én av 38 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller tre arter og alle er monotypiske. To av artene er trekkfugler. Én art hekker meget fåtallig i Norge – myrrikse (*P. porzana*).

## Taksonomi
En utvidet tidligere utgave av *Porzana* inkluderte en del arter som i dag klassifiseres i slekten *[[Zapornia]]*, fordi *Porzana* den gang utgjorde ei polyfyletisk gruppe.

Nyere forskning bekrefter at *Porzana* er én av åtte grunnleggende klader i riksefamilien.

## Biologi
Artene i slekten *Porzana* er små til mellomstore (typisk  lange) og er i hovedsak olivenbrune, ofte med grå, sorte og hvite felt- eller/og flekkvise markeringer. Artene trives i våtmarksområder med ferskvann, to av dem også med brakkvann, hvorav den ene også ved saltvannslaguner og lignende.

Utbredelsen er tilnærmet kosmopolitisk, men artene er fraværende i de polare sonene og i ørken.

## Inndeling
Inndelingen følger AviList v2025. Norske populærnavn på artene følger Artsdatabanken. Eventuelle norske navn i parentes er uoffisielle.

* Gruiformes, tranefugler
** Rallidae, riksefamilien
*** *[[Porzana]]*, 3 arter
**** *[[maskerikse|P. carolina]]*, maskerikse (monotypisk)
**** *[[myrrikse|P. porzana]]*, myrrikse (monotypisk)
**** *[[sivrikse|P. fluminea]]*, sivrikse (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Serie A de Ecuador

**Serie A de Ecuador** er den øverste divisjonen i Ecuadoriansk herrefotball. Ligaen har 16 lag og spilles med innledende gruppespill og de åtte beste lagene går inn i et play-off system for å kåre seriemesteren.

## CONMEBOL-ranking (2021)
*CONMEBOL har ingen egen rangering, så lagene her er rangert etter Kickalgor.com sitt oppsett ved bruk av [[Elo-rating|ELO-metoden]].*

## Vinnere

* 1957 – Emelec
* 1958 – *ikke spilt*
* 1959 – *ikke spilt*
* 1960 – Barcelona
* 1961 – Emelec
* 1962 – Everest
* 1963 – Barcelona
* 1964 – Deportivo Quito
* 1965 – Emelec
* 1966 – Barcelona
* 1967 – El Nacional
* 1968 – Deportivo Quito
* 1969 – LDU Quito
* 1970 – Barcelona
* 1971 – Barcelona
* 1972 – Emelec
* 1973 – El Nacional
* 1974 – LDU Quito
* 1975 – LDU Quito
* 1976 – El Nacional
* 1977 – El Nacional
* 1978 – El Nacional
* 1979 – Emelec
* 1980 – Barcelona
* 1981 – Barcelona
* 1982 – El Nacional
* 1983 – El Nacional
* 1984 – El Nacional
* 1985 – Barcelona
* 1986 – El Nacional
* 1987 – Barcelona
* 1988 – Emelec
* 1989 – Barcelona
* 1990 – LDU Quito
* 1991 – Barcelona
* 1992 – El Nacional
* 1993 – Emelec
* 1994 – Emelec
* 1995 – Barcelona
* 1996 – El Nacional
* 1997 – Barcelona
* 1998 – LDU Quito
* 1999 – LDU Quito
* 2000 – Olmedo
* 2001 – Emelec
* 2002 – Emelec
* 2003 – LDU Quito
* 2004 – Deportivo Quito
* 2005A – LDU Quito
* 2005C – El Nacional
* 2006 – El Nacional
* 2007 – LDU Quito
* 2008 – Deportivo Quito
* 2009 – Deportivo Quito
* 2010 – LDU Quito
* 2011 – Deportivo Quito
* 2012 – Barcelona
* 2013 – Emelec
* 2014 – Emelec
* 2015 – Emelec
* 2016 – Barcelona
* 2017 – Emelec
* 2018 – LDU Quito
* 2019 – Delfín
* 2020 – Barcelona
* 2021 – 
* 2022 – SD Aucas

## Referanser
Lyckans gullgossar

***Lyckans gullgossar*** er en svensk filmkomedie fra 1932 regissert av Sigurd Wallén og Ivar Johansson. Hovedrollene spilles av Wallén, Bullen Berglund, Tutta Berntzen og Maritta Marke.

## Rolleliste (i utvalg)
*Sigurd Wallén – Carl-Erik Jansson / «Silverberg»
*Bullen Berglund – Hugo Lundström / «Guldén»
*Maritta Marke – Lola del Prado
*Tutta Berntzen – Dolores del Prado, Lolas datter
*Eric Laurent – Richard Gordon
*Ragnar Widestedt – bankir Herman Högmark
*Carl-Gunnar Wingård – Karl Hampus Blondin
*Thor Modéen – ostkamrer
*Jullan Jonsson – Tjohanna, påkläderska på Novilla
*Arthur Cederborgh – bankir Argentin
*Vera Nilo – Daisy Korall 
*Yngwe Nyquist – Alexei Slavoninski
*Carl Deurell – statsminister 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avril (film)

***Avril*** er en fransk dramakomedie fra 2006 regissert av Gérald Hustache-Mathieu.

## Synopsis
Avril er navnet på en pike som er oppvokst i et trappistkloster. Rett før hun skal avlegge de evige løfter, får hun å vite at hun har en ukjent tvillingbror. Hun reiser derfor ut i verden for å lete etter ham. 

## Skuespillere
* Sophie Quinton som Avril
* Miou-Miou som søster Bernadette, tidligere kjent som Flora Romano
* Nicolas Duvauchelle som Pierre
* Clément Sibony som David
* Richaud Valls som Jim
* Geneviève Casile som Marie-Joseph
* Monique Mélinand som søster Céleste
* Anna Mihalcea som Flora
* Claude Duty som Père Jean Diard

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Primera División de Uruguay

**Primera División de Uruguay** er den øverste divisjonen i Uruguayansk herrefotball. Nacional og Peñarol er de desidert mest suksessfulle lagene i ligaens historie.

## CONMEBOL-ranking (2021)
*CONMEBOL har ingen egen rangering, så lagene her er rangert etter Kickalgor.com sitt oppsett ved bruk av [[Elo-rating|ELO-metoden]].*

## Vinnere

* 1900 – CURCC
* 1901 – CURCC
* 1902 – Nacional
* 1903 – Nacional
* 1904 – *ikke spilt*
* 1905 – CURCC
* 1906 – Montevideo Wanderers
* 1907 – CURCC
* 1908 – River Plate
* 1909 – Montevideo Wanderers
* 1910 – River Plate
* 1911 – CURCC
* 1912 – Nacional
* 1913 – River Plate
* 1914 – River Plate
* 1915 – Nacional
* 1916 – Nacional
* 1917 – Nacional
* 1918 – Peñarol
* 1919 – Nacional
* 1920 – Nacional
* 1921 – Peñarol
* 1922 – Nacional
* 1923 – Nacional
* 1924 – Nacional
* 1925 – *ikke spilt*
* 1926 – *ikke spilt*
* 1927 – Rampla Juniors
* 1928 – Peñarol
* 1929 – Peñarol
* 1930 – *ikke spilt*
* 1931 – Montevideo Wanderers
* 1932 – Peñarol
* 1933 – Nacional
* 1934 – Nacional
* 1935 – Peñarol
* 1936 – Peñarol
* 1937 – Peñarol
* 1938 – Peñarol
* 1939 – Nacional
* 1940 – Nacional
* 1941 – Nacional
* 1942 – Nacional
* 1943 – Nacional
* 1944 – Peñarol
* 1945 – Peñarol
* 1946 – Nacional
* 1947 – Nacional
* 1948 – *ikke fullført*
* 1949 – Peñarol
* 1950 – Nacional
* 1951 – Peñarol
* 1952 – Nacional
* 1953 – Peñarol
* 1954 – Peñarol
* 1955 – Nacional
* 1956 – Nacional
* 1957 – Nacional
* 1958 – Peñarol
* 1959 – Peñarol
* 1960 – Peñarol
* 1961 – Peñarol
* 1962 – Peñarol
* 1963 – Nacional
* 1964 – Peñarol
* 1965 – Peñarol
* 1966 – Nacional
* 1967 – Peñarol
* 1968 – Peñarol
* 1969 – Nacional
* 1970 – Nacional
* 1971 – Nacional
* 1972 – Nacional
* 1973 – Peñarol
* 1974 – Peñarol
* 1975 – Peñarol
* 1976 – Defensor Sporting
* 1977 – Nacional
* 1978 – Peñarol
* 1979 – Peñarol
* 1980 – Nacional
* 1981 – Peñarol
* 1982 – Peñarol
* 1983 – Nacional
* 1984 – Central Español
* 1985 – Peñarol
* 1986 – Peñarol
* 1987 – Defensor Sporting
* 1988 – Danubio
* 1989 – Progreso
* 1990 – Bella Vista
* 1991 – Defensor Sporting
* 1992 – Nacional
* 1993 – Peñarol
* 1994 – Peñarol
* 1995 – Peñarol
* 1996 – Peñarol
* 1997 – Peñarol
* 1998 – Nacional
* 1999 – Peñarol
* 2000 – Nacional
* 2001 – Nacional
* 2002 – Nacional
* 2003 – Peñarol
* 2004 – Danubio
* 2005 – Nacional
* 2005/06 – Nacional
* 2006/07 – Danubio
* 2007/08 – Defensor Sporting
* 2008/09 – Nacional
* 2009/10 – Peñarol
* 2010/11 – Nacional
* 2011/12 – Nacional
* 2012/13 – Peñarol
* 2013/14 – Danubio
* 2014/15 – Nacional
* 2015/16 – Peñarol
* 2016 – Nacional
* 2017 – Peñarol
* 2018 – Peñarol
* 2019 – Nacional
* 2020 – 
* 2021 – 

## Referanser