Andreas Räss

**Andreas Räß** (fransk: **André Raess**; født 6. april 1794 i Sigolsheim i Haut-Rhin i Alsace i Frankrike; død 17. november 1887 i Strassburg i keiserdømmet Tyskland) var katolsk biskop av Strasbourg.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter å ha gått på ungdomsskoler i Sélestat og Nancy, studerte Räss filosofi og teologi ved seminaret i bispedømmet Mainz, under blant andre Bruno Franz Leopold Liebermann.

Hans nevø var den positivistiske psykiater Antoine Ritti.

### Prest
Etter prestevielsen i 1816 ble han utnevnt til lærer ved gutteseminaret i Mainz, hvor han ble direktør i 1825, og professor i dogmatikk ved Mainz-seminaret. Fra 1824 til 1829 var han seminarregent som etterfølger etter Liebermann. På dennes anmodning dro han til Strasbourg i 1829 i samme egenskap, og ble kannik i katedralen der i 1836.
### Koadjutorbiskop av Strasbourg
Den 14. desember 1840 ble han utnevnt til koadjutor for biskopen av Strasbourg, med samtidig utnevnelse til titulærbiskop av *Rhodiapolis*, og den 14. februar 1841 ordinerte Jacques-Marie-Adrien-Césaire Mathieu ham til biskop. Medkonsekrerende var biskop Jean-Joseph-Marie-Eugène de Jerphanion av Saint-Dié, og koadjutorbiskop Alexis-Basile-Alexandre Menjaud av Nancy.

### Biskop av Strasbourg
Etter at Strasbourg-biskopen Johann Franz Lepape von Trevern døde, etterfulgte han ham den 27. august 1842.

Sammen med den senere biskopen av Speyer, Nikolaus von Weis, grunnla han månedsmagasinet *Der Katholik* i 1821, hvor de, sammen med Joseph Ludwig Colmar i Mainz-kretsen, uttalte seg mot opplysningstidsånden, statskirken, protestantismen, men også mot katolske bevegelser som hermesianismen. De avviste derfor teologiske fakulteter ved statlige universiteter og etterlyste i stedet en lukket seminarutdanning i Tyskland. De var pionerer innen såkalt ultramontan katolisisme.

Som biskop av Strasbourg kjempet han for forbedringer i presteutdanningen og støttet former for fromhet som pilegrimsreiser og andakter. Som deltaker i Det første Vatikankonsil var han en av de sterkeste tilhengerne av ufeilbarlighetsdogmet.

Hans tidligere popularitet led imidlertid veldig da han anerkjente vilkårene i Frankfurttraktaten, som innebar tysk annektering av Alsace og Lorraine (Elsass-Lothringen), i en tale i Den tyske Riksdagen i 1874. 

Fra 1874 til 1877 var Räß medlem av Riksdagen. Som parlamentsmedlem representerte han valgkretsen *Elsass-Lothringen 6* (Schlettstadt). 

Som uavhengig geistlig sluttet han seg ikke til noen fraksjon i Riksdagen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
* Pave Paul III (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621 *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini den eldre, O.F.M. Cap. (1569-1646) *1625
* Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663) *1644
* Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
* Erkebiskop Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
* Biskop Jean-François Salgues de Valderies de Lescure 1644-1723) *1699
* Erkebiskop Louis-Jacques Chapt de Rastignac (1690-1750) *1722
* Erkebiskop Christophe de Beaumont du Repaire (1703-1781) *1741
* Biskop César-Guillaume de La Luzern (1738-1821) *1770
* Erkebiskop Gabriel Cortois de Pressigny (1745-1823) *1786
* Erkebiskop Hyacinthe-Louis de Quélen (1778-1839) *1817
* Erkebiskop Jacques-Marie-Adrien-Césaire Mathieu (1796-1875) *1833
* Biskop *Andreas (André) Räß (Raess)* (1794-1887) *1841

## Litteratur
* Ludwig Lenhart: *Das Mainzer Priesterseminar als Brücke von der alten zur neuen Mainzer Universität.* Mainz 1947.
* Ludwig Lenhart: *Die erste Mainzer Theologenschule 1805/1830.* Mainz 1956, S. 54–75.
* Erwin Gatz (utg.): *Die Bischöfe der deutschsprachigen Länder 1785/1803 bis 1945. Ein biographisches Lexikon.* Duncker & Humblot, Berlin 1983, ISBN 3-428-05447-4.
* 
* 
* 
## Referanser