open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sund prestegjeld

**Sund prestegjeld** var et prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Midhordland prosti. Det omfattet sogn i tidligere Sund kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Sund kirke.

Sunds kirkesogn er nå en del av Øygarden kirkelige fellesråd, og underlagt Vesthordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.arkiv

## Historikk

*Sunds sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sund prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Sund med Austevoll, Møkster og Fjell annekssogn.

Ved kgl.res. av 9. september 1803 ble det bestemt at det vidløftige Sund prestegjeld skulle deles i to ved at Fjeld sogn ble eget sognekall, hvilket ble gjort gjeldende da sogneprest i Sund, Hugo Hjortøy avgikk med døden 29. august 1812. Den første sognepresten i Fjeld, Gerhard Geelmuyden Cartberg, fikk imidlertid 26. oktober 1818 stillingen som sogneprest i Sund prestegjeld, og allerede den 18. januar 1819 kom midlertidig kgl.res. om at Fjeld soknekall skulle oppløses, og igjen legges under Sund prestegjeld inntil den obligatoriske prestegården ble anskaffet.

Sund prestegjeld dannet grunnlaget for Sund formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 29. desember 1841 ble Fjeld gjeninnsatt som eget sognekall. Ved kgl.res. av 22. oktober 1909 ble Sund prestegjeld delt slik at annekssognene Austevold og Møgstir dannet et eget Austevold prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1910.

1. januar 2000 ble Sund prestegjeld overført fra Midhordland til Vesthordland prosti.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Sund

## Referanser
Sveio prestegjeld

**Sveio prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sunnhordland prosti. Det omfattet sogn i Sveio kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Sveio kirke.

Sveios sogn er nå en del av Kvinnherad kirkelige fellesråd, og underlagt Sunnhordland prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Sviða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sveio antas å være lagt under Finnås i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Ved kgl.res. av 6. juni 1861 ble Sveen opprettet som eget sognekall, bestående av Sveen sogn i Finaas og Vikebygd sogn i Fjelberg prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1862. Ved kgl.res. av 26. februar 1870 ble Valestrand sogn overført fra Stordøen og utvidet med Øklandsgrend fra Moster sogn lagt som annekssogn til Sveen prestegjeld.

Vikebygd sogn ble delt i Austre og Vestre Vikebygd i 1935, og fra 1. januar 1966 ble Austre Vikebygd med Vikebygd kirke overført til Ølen prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Sveio
* Førde
* Valestrand

## Referanser
Ulvik prestegjeld

**Ulvik prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i Ulvik kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Ulvik kirke.

Ulviks hovedsogn er nå en del av Ulvik kirkelige fellesråd, og underlagt Hardanger og Voss prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Ulfvíkar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Ulvik antas å være lagt under Kinsarvik prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Denne kirkeinndelingen stod seg inntil 27. juni 1608, da befalingsmann over Hardanger len, Jørgen Brockenhuus, utferdiget en ny kirkeordning til kirkesognene i Indre Hardanger. Ved denne forordning opphørte Ullensvang prestegjeld med hovedsognet Ullensvang og Odda anneks, som ble lagt til Kinzervig prestegjeld. Dennes annekser beliggende nord for Hardangerfjorden, Granvin og Ulvik ble samtidig opprettet som eget Granvin prestegjeld. Dette gav en bedre geografisk inndeling for sokneprestene, med også opphav til en prestestrid langs Sørfjorden som med varierende styrke skulle vedvare i over to hundre år. Eidfjord var eget prestegjeld til 1688.

Ved kgl.res. av 30. desember 1857 ble det bestemt at Ulvik annekssogn til Graven prestegjeld skulle være hovedsogn for Ulvik, Graven og Eidfjord sogn under navnet *Ulvik prestegjeld*, gjeldende fra 1. januar 1858. Ved kgl.res. av 2. november 1967 ble Eidfjord sogn overført fra Ulvik til Ullensvang prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1968.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Ulvik
* Granvin

## Referanser
Vaksdal prestegjeld

**Vaksdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i Vaksdal kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Vaksdal kirke.

Vaksdals kirkesogn er nå en del av Vaksdal kirkelige fellesråd, og underlagt Osterøy prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Stafness sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Stamnes antas å være lagt under Haus i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

For mellomliggende historikk, se Haus og Bruvik prestegjeld. Ved kgl.res. av 30. september 1966 ble Eksingedal sogn overført fra Hosanger prestegjeld og lagt til Bruvik, gjeldende fra 1. januar 1967. Bruvik sogn ble overført fra Bruvik til Haus prestegjeld i 1968, som inngikk i Osterøy prestegjeld i 1975.

Bruvik prestegjeld ble avviklet ved kgl.res. 9. november 1967, i og med navneendringen til Vaksdal prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1968.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Vaksdal
* Dale
* Stamnes
* Eksingedal
* Bergsdalen
* Nesheim

## Referanser
Voss prestegjeld

**Voss prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hardanger og Voss prosti. Det omfattet sogn i Voss kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Voss kirke.

Voss' kirkesogn er nå en del av Voss kirkelige fellesråd, og underlagt Hardanger og Voss prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Vǫrs sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Voss prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Voss med Evanger og Vinje annekssogn.

Ved kgl.res. av 23. desember 1773 ble det bestemt at Opheims sogn eller *Sygnastrǫnd* *maa tages fra [[Sogn prosti|Yttre Sogns Fogderie]], og lægges til Voss præstegjeld*. Ved kgl.res. av 31. mai 1819 ble det bestemt at Voss prestegjeld skulle overføres fra Nordhordlehns til Hardangers prosti:

Voss prestegjeld dannet grunnlaget for Voss formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 10. desember 1865 ble det bestemt *at [[anneks]]sognene [[Vinje kirke (Voss)|Vinje]] og [[Oppheim kirke|Uppheim]] fra 1. mai 1866 fraskilles Voss præstegjeld [..], for under navn av [[Vossestrand prestegjeld|Vossestranden]] at utgjøre et præstegjeld, hvori Opheim bliver hovedsognet.* Ved kgl.res. av 10. oktober 1891 ble det bestemt at *[[Evanger kirke|Ævanger sogn]] bliver at fraskille Voss prestegjeld for at overgaa til eget [[Evanger prestegjeld|prestegjeld]],* gjeldende fra 1. januar 1892.

Raundalen fikk egen kirke i 1921. Ved kgl.res. 18. april 1969 ble Evanger prestegjeld lagt ned og Evanger sogn innlemmet i Voss prestegjeld, gjeldende fra 1. juli. 1969.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Voss
* Evanger
* Raundalen

## Referanser
Åsane prestegjeld

**Åsane prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Arna og Åsane prosti. Det omfattet sogn i Bergen kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Åsane gamle kirke.

Åsanes kirkesogn er nå en del av Bergen kirkelige fellesråd, og underlagt Åsane prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Ásarnir sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Åsane antas å være lagt under Hamre prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Aasene var "fra gammelt av" kapellsogn under Hamre og ble eget annekssogn under dette i 1871. Ved kronprinsreg.res. av 20. april 1956 ble Åsane sogn opprettet som eget sognekall.

Den store befolkningsøkningen som fant sted i Åsane bydel i løpet av 1970- og 80-årene gjorde etterhvert at en deling av prestegjeldet var nødvendig. Således, den 1. januar 1982 ble Åsane prestegjeld delt, ved at Eidsvåg og Salhus menigheter ble utskilt som egne sognekall.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Åsane

## Prostitilknytning

## Referanser
Årstad prestegjeld

**Årstad prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Bergen domprosti. Det omfattet sogn i Bergen kommune i Hordaland fylke, og hovedkirken var Årstad kirke.

Årstads kirkesogn er nå en del av Bergen kirkelige fellesråd, og underlagt Bergensdalen prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Álreksstaða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. *Heilǫg krosskirkja á Álrekstaða* (norrønt) var en steinkirke fra 1100-tallet, som trolig opprinnelig var kongelig huskapell, men som senere er omtalt som sognekirke. Den lå på gården Ålrekstad, som var krongods i vikingtiden og tidlig middelalder, og i senmiddelalderen ble lagt til Nonneseter kloster. Den var: 

Da Årstad på 1600-tallet ble uten kirke, kom først en bestemmelse i 1667 at menigheten skulle sogne til St. Jørgens Hospital i Bergen, men dette ble omstøtt allerede to år senere; Årstad menighet skulle fra da av sogne til Birkeland kirke i Fana prestegjeld. På slutten av 1740-årene kom det imidlertid til strid om sogneinndelingen. En del bønder i Årstad, som hadde ryddet utmarksområder øst i sognet til gårdsbruk, nektet nå å reise den lange veien til Birkeland kirke, og bad om at deres gårder måtte bli skilt ut fra Birkeland sogn og legges under St. Jørgen, ettersom den lå atskillig nærmere og derved var lettere tilgjengelig. Ved kgl.res. av 25. april 1749 besluttet kong Fredrik V at *Aarstad sogn bestandig skal være forened med Hospital-kaldet.* Dette skapte imidlertid strid og protester fra befolkningen syd i dette distriktet, så lenge de ikke fikk egen sognekirke, ville de ikke skilles fra Birkeland sogn. Resultatet ble at et betydelig redusert Aarstad sogn ble overført fra Fana prestegjeld og lagt som anneks til St. Jørgen etter tingmøte på Møllendal den 7. mars 1752.

Aarstad sogn dannet grunnlaget for Aarstad formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837, ettersom det var annekssogn til St. Jørgens Hospital.

I 1862 vedtok et fellesmøte mellom *de to herredsstyrer* i Bergen i august 1862 at Askøy skulle skilles fra Fjeld og forenes med Aarstad, men sogneprest Grønvold lot ikke til å ha planer om å søke seg bort. Først ved nyttår 1885 ble det klart at han gikk inn i sitt siste embetsår. Aarstad sogn ble således skilt ut fra St. Jørgens Hospital den 14. januar 1886, da sogneprest Grønvold trakk seg tilbake. Grunnsteinen for den nye Aarstad kirke på Haukeland ble nedlagt 6. august 1890, og kirken innviet 26. november samme år.

Ved kgl.res. av 16. desember 1927 ble bydelen Gyldenpris utskilt fra Årstad som eget St. Markus prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1928. Ved Kronprinsreg.res. av 21. juni 1957 ble Årstad prestegjeld delt i tre selvstendige menigheter, ved at det skiltes ut to nye, Fridalen med Slettebakken og Landås, og Solheim, gjeldende fra 1. mars 1958.

Den 1. mars 1996 ble Årstad og Fridalen menigheter slått sammen til Årstad prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Årstad
* Fridalen

## Referanser
Domkirken prestegjeld

**Domkirken(s) prestegjeld** kan peke på:
* Fredrikstad domkirke prestegjeld
* Oslo domkirkes menighet
* Hamar domkirke prestegjeld
* Tønsberg domkirke prestegjeld
* Kristiansand prestegjeld
* Stavanger domkirke prestegjeld
* Bergen domkirke prestegjeld
* Molde domkirke prestegjeld
* Trondheim domkirke prestegjeld
* Bodø domkirke prestegjeld
* Tromsø domkirke prestegjeld

## Se også
* Domkirken
* Domprostiet
3. etappe av Giro d’Italia 2023

**3. etappe av [[Giro d’Italia 2023]]** gikk fra Vasto til Melfi 8. mai 2023.

Michael Matthews vant etappen.
## Etapperesultater

## Sammenlagt etter etappen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jul Hanssen

**Jul Hanssen** (født 24. desember 1905 på Engersand i Lier, død 5. august 1993 på Frogner i Lier) var en politiker og formann som vokste opp på Lahell i Lier kommune. Han begynte å arbeide på Cementfabrikken Norge da han var 14 år gammel, senere var han steinhogger, veiarbeider, maler, rørlegger og gårdsarbeider før han i 1964 ble Liers ordfører. Politisk representerte han Arbeiderpartiet og var Liers ordfører fra 1964 til 1975. Jul ble født på julaften, derav navnet. Før han gikk inn i politikken var han verktøyformann på Norsk Flyindustri på Fornebu.

## Referanser
Miamis Grand Prix 2023

**Miamis Grand Prix 2023** (offisielt navn: * Formula 1 Crypto.com Miami Grand Prix 2023*) var et Formel 1-løp som ble arrangert 7. mai 2023 på Miami International Autodrome i Miami Gardens, USA. Det var det femte løpet i Formel 1-sesongen 2023 og andre gang Miamis Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing. Red Bull Racing-fører Sergio Pérez og Aston Martin-fører Fernando Alonso tok andre- og tredjeplassen.

## Dekk
Dekkleverandøren Pirelli tok med C2, C3 og C4 dekksammensetningene (angitt som henholdsvis hard, medium og soft) for lagene å bruke.

## Treninger
### Trening 1
Trening 1 startet kl. 14:00 lokal tid (UTC–4) fredag 5. mai.

### Trening 2
Trening 2 startet kl. 17:30 lokal tid (UTC–4) fredag 5. mai.

### Trening 3
Trening 3 startet kl. 12:30 lokal tid (UTC–4) lørdag 6. mai.

## Klassifisering
### Kvalifisering
Kvalifiseringen startet kl. 16:00 lokal tid (UTC–4) lørdag 6. mai.

### Løpet

**Noter:**
* – Inkluderer ett poeng for raskeste runde.

* –  Carlos Sainz jr. fikk en tidsstraff på fem sekunder for å ha kjørt for fort i pitlane. Hans endelige plassering ble ikke påvirket av straffen.

## Mesterskapsplassering etter løpet

;Førermesterskap

;Konstruktørmesterskap

* **Note**: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.

## Referanser
Midnight Club 3: Dub Edition

***Midnight Club 3: Dub Edition*** er et racerspill til PlayStation 2 og Xbox som kom ut i 2005. Det ble utviklet av Rockstar San Diego. Det kom også ut en PlayStation Portable, som ble utviklet av Rockstar Leeds. Spillet følger *[[Midnight Club II]]*.

Midnight Club 3 er et åpen verden racing-videospill. Når spilleren vinner forskjellige konkurranser kan man låse opp nye kjøretøy, og alternativer å tilpasse bilene som å forbedre ytelsen og bytte deler som hjul, støtfangere, spoilere, panser og motor-komponenter. Kjøretøyene er delt inn i fire ulike klasser: D, C, B og A, avhengig av ytelsen. Spilleren kan også finne på sine egne løp i Race Editor, for eksempel å plassere forskjellige sjekkpunkter over hele byen, og kan endre racing-forholdene som trafikk, eller vær og tid på døgnet.

Spilleren begynner i San Diego ved å møte Oscar, mekanikeren ved garasjen Six-One-Nine Customs  San Diego. Oscar skal hjelpe spilleren ved å gi nyttige tips og informasjon om konkurransene. Å slå alle racerne i gateløp skal låse opp en invitasjon til å utfordre en racing-klubb. Etter å ha beseiret alle konkurrentene og turneringene i San Diego. Når man har vunnet alle disse konkurransene får spilleren høre noen større konkurranser i Atlanta.

Når spilleren kommer til Atlanta, finner man snart en garasje kalt "Apone Team Racing" drevet av Apone. I Atlanta blir spilleren utfordret av tre motstandere. Etter å ha beseiret alle motstandere og turneringene i Atlanta, blir spilleren introdusert for Vince - en annen mekaniker fra Detroit. Hvis spilleren vinner alle konkurransene i Detroit kommer man til å vinne en Lamborghini Murciélago.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Carl Riisnæs

**Carl Severin Frøistad Riisnæs** (født 2. april 1903 i Hordaland, død 13. oktober 1981) var en lærer, politiker og skoleinspektør født i Hordaland og vokst opp i Lier kommune. Carl var sønn av Jens N. Riisnæs (født. 1859) og Elise Riisnæs (født. 1876). Han ble utdannet som lærer ved ved Notodden lærerskole, fra 1931 gikk han inn i rollen som lærer ved Egge skole og sekretær i skolestyret, han var også Liers første skoleinspektør i perioden 1949–71. Carl ble i 1948 medlem av kommunestyret og formannskapet og var i flere år formann i fylkesskolestyret. Han var i tillegg ordfører i Lier kommune fra 1956 til 1963.

## Referanser
Midnight Club: Street Racing

***Midnight Club: Street Racing*** er et racerspill til PlayStation 2 utviklet av Angel Studios. Det kom ut i 2000. Det kom også ut en versjon til Game Boy Advance, som ble utviklet av Rebellion Developments. Det ble fulgt av *[[Midnight Club II]]*.

Midnight Club: Street Racing er et racing-videospill som fokuserer på ulovlig gate-racing. Spilleren kan utforske den åpne verden i spillet, eller kjøre opp kapp i organiserte konkurranser. I karriere-modus kan spilleren jobbe seg opp i racing-verdenen ved å vinne konkurranser, og beseire forskjellige navngitte motstandere i forskjellige løp - hvor man kan vinne motstanderens kjøretøy. Spillet har 17 kjøretøy som spilleren kan vinne gjennom karriere-modusen, alt fra drosjer, busser og forskjellige merker som Toyota og Nissan.

To forskjellige lokaliteter er tilgjengelige for spillerne: New York City og London, og hver by inneholder forskjellige landemerker. Noen av Londons synlige landemerker inkluderer Trafalgar Square, Palace of Westminster og Big Ben, og Tower Bridge. Historien i New York inkluderer kjente landemerker som Times Square, Empire State Building, World Trade Center, Rockefeller Center, FN-bygningen, Plaza Hotel, Madison Square Garden, Washington Square Park, Battery Park og Central Park.

## Handling
En mystisk gruppe urbane gate-racere konkurrerer med forbedrede sportsbiler. Som en vanlig drosje-sjåfør i New York City. Spilleren begynner med et relativt umodifisert og treig drosje. Gjennom en rekke konkurranser, hver med forskjellige mål, skal man beseire motstandere og vinner etter hvert raskere og mer kostbare kjøretøy.

Det endelig målet er å beseire verdensmesteren, som blir avslørt for å være en ung japansk kvinne ved navn Anika - hvis far produserer konseptbiler i Japan. Som den eneste personen som har slått henne i et løp, er spilleren den eneste som får vite den virkelige identiteten hennes.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eulabis

***Eulabis*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
En middelsstore (8-9 millimeter), avlang, mattsvart skyggebille, beina rødbrune. Antennene er forholdsvis korte, jevnt utvidet mot spissen. Pronotum er nærmest rektangulært med to opphøyde lengderibber som nesten går sammen foran, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er litt rundede med skarpe punktstriper.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra California.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Eulabini]]** Horn, 1870
******** Slekten ***Eulabis*** Eschscholtz, 1829 - én art
********* *[[Eulabis bicarinata]]* Eschscholtz, 1829

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net,  bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/140577
*
Melanimon

***Melanimon*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Små til middelsstore, avlangt-ovale, ofte mattsvarte skyggebiller. Antennene er ganske korte.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale. Arten som forekommer i Norge lever mellom røtter på sanddyner.

## Utbredelse
Gruppen forekommer i Europa. Èn art forekommer i Norge (Østfold og Vestfold), men er sterkt truet her 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen Melanimonini Seidlitz, 1894 (1854)
******** Slekten ***Melanimon*** Steven, 1828 - 4 arter, Europa
********* *[[Melanimon inermus]]* Picka, 1983
********* *[[Melanimon tibialis]]* (Fabricius, 1781) - finnes i Norge
********* †*[[Melanimon veteratum]]* (von Heyden & von Heyden, 1866)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Palorus

***Palorus*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Nokså små, avlange, brunlige skyggebiller.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale. Noen av artene kan gjøre noe skade på lagret korn.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Palorini]]** Matthews, 2003
******** Slekten ***Palorus*** Mulsant, 1854   
********* *[[Palorus andrewesi]]* Blair, 1930
********* *[[Palorus austrinus]]* Champion, 1896
********* *[[Palorus borneensis]]* Grimm, 2016
********* *[[Palorus cerylonoides]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Palorus depressus]]* (Fabricius, 1790) - i Norge (innendørs)
********* *[[Palorus euphorbiae]]* (Wollaston, 1862)
********* *[[Palorus ficicola]]* (Wollaston, 1867)
********* *[[Palorus foveicollis]]* Blair, 1930
********* *[[Palorus fuhoshoanus]]* Kaszab, 1941
********* *[[Palorus genalis]]* Blair, 1930
********* *[[Palorus ghanensis]]* Halstead, 1972
********* *[[Palorus glabratus]]* (Gerstaecker, 1871)
********* *[[Palorus grossi]]* Halstead, 1967
********* *[[Palorus halsteadi]]* Bremer, 1985
********* *[[Palorus intermedius]]* Halstead, 1967
********* *[[Palorus laxipunctus]]* Fauvel, 1904
********* *[[Palorus mahenus]]* Gebien, 1922
********* *[[Palorus neboissi]]* Halstead, 1967
********* †*[[Palorus platycotyloides]]* Alekseev & Nabozhenko, 2017
********* *[[Palorus ratzeburgii]]* (Wissmann, 1848) i Norge (innendørs)
********* *[[Palorus reticulatus]]* Halstead, 1967
********* *[[Palorus shoreae]]* Blair, 1930
********* *[[Palorus sinuaticollis]]* Blair, 1930
********* *[[Palorus subdepressus]]* (Wollaston, 1864)
********* *[[Palorus upoluensis]]* Blair, 1928

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - Palorini https://bie.ala.org.au/species/urn%3Alsid%3Abiodiversity.org.au%3Aafd.taxon%3A98bf393a-6b43-4806-a49a-6f3e50c2b1a6
*
Praeugena

***Praeugena*** er en gruppe av skyggebiller.

## Utseende
Små til ganske store, vanligvis avlange, ofte matte skyggebiller, gjerne rødbrune til svarte på farge.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Praeugenini]]** De Moor, 1970
******** Slekten ***Praeugena*** Laporte, 1840 - minst 20 arter
********* *[[Praeugena abyssinica]]* Gestro, 1878
********* *[[Praeugena cupripennis]]*
********* *[[Praeugena cyaneipennis]]* Péringuey, 1904
********* *[[Praeugena diversicolor]]* De Moor, 1970
********* *[[Praeugena festiva]]* Gerstäcker, 1854
********* *[[Praeugena flavolimbata]]* Mäklin, 1863
********* *[[Praeugena fossulata]]* Müller, 1887
********* *[[Praeugena gagatina]]* (Mäklin, 1863)
********* *[[Praeugena granifera]]* De Moor, 1970
********* *[[Praeugena hiekei]]* De Moor, 1970
********* *[[Praeugena luteomarginata]]* Pic, 1927
********* *[[Praeugena nobilis]]* Mäklin, 1863
********* *[[Praeugena sanguinipennis]]* Koch, 1952
********* *[[Praeugena subvittata]]* Mäklin, 1863
********* *[[Praeugena tristis]]* Péringuey, 1892

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sven Mikser

**Sven Mikser** (født 1973) er en estisk politiker. Han er medlem av Europaparlamentet, valgt for Det sosialdemokratiske partiet, og sitter i S&D-parlamentsgruppen. Han har vært både forsvars- og utenriksminister i Estland.

Han ble i 1998 leder i Det estiske senterpartiets ungdomsorganisasjon og ansatt i partiets sekretariat. Han ble første gang innvalgt i Riigikogu (Estlands riksdag) i 1999. Mikser satt som forsvarsminister i Siim Kallas’ regjering fra 2002 til 2003. Mikser og flere andre sentrale politikere kom i et motsetningsforhold til partileder Edgar Savisaar og krevde hans avgang. Konflikten endte i 2004 med at Mikser, Peeter Kreitzberg og Liina Tõnisson meldte overgang til sosialdemokratene.

Mikser ble gjenvalgt til Riigikogu for Det sosialdemokratiske partiet og satt som partileder fra 2010 til 2015. Han kom tilbake som forsvarsminister i Taavi Rõivas’ regjeringer fra 2014 til 2015, like etter Russlands annektering av Krim. Han var utenriksminister i Jüri Ratas’ første regjering fra 2016 til 2019.

I 2019 ble han innvalgt i Europaparlamentet.

Han er utdannet filolog med engelsk språk og litteratur som hovedfag fra Universitetet i Tartu.

Mikser har vært friidrettsutøver og president i det estiske friidrettsforbundet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rhyzodina

***Rhyzodina*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore (ca. 7-13 millimeter), slanke, blankt brunlige skyggebiller. Antennene er svært kraftige, alle leddene tverrbrede, de fleste kjegleformede, de ytterste leddeene med en nokså uregelmessig form. Hodet er lengre enn bredt, mer eller mindre timeglass-formet, bredest ved de små fasettøynene og ved antennefestet, hos noen arter også utvidet bak. Pronotum er lengre enn bredt og har en tann av varierende størrelse midt på hver sidekant, gjerne også et par skarpe, opphøyde lengderibber. Dekkvingene er jevnbrede med et par opphøyde lengderibbe rog markerte punktstriper. Beina er slanke, forholdsvis korte.

## Levevis
Denne slekten er tett knyttet til termitter.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Rhysopaussini]]** Wasmann, 1896
******** Slekten ***Rhyzodina*** Chevrolat, 1873 
********* *[[Rhyzodina holtzi]]* Gebien, 1925
********* *[[Rhyzodina marshalli]]* Blair, 1913
********* *[[Rhyzodina mniszechii]]* Chevrolat, 1873
********* *[[Rhyzodina reichenspergeri]]* Ardoin, 1969
********* *[[Rhyzodina schoutedeni]]* Reichensperger, 1928
********* *[[Rhyzodina wasmanni]]* (Fairmaire, 1899)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pac-Man World 2

***Pac-Man World 2*** er et 3D-platformspill til PlayStation 2, GameCube, Xbox og Windows. Det kom ut i 2002 og ble utviklet av Namco. En Game Boy Advance-versjon kom også ut i 2005 og ble utviklet av Full Fat. Spillet er en oppfølger til *[[Pac-Man World]]* og ble fulgt av *[[Pac-Man World 3]]*.

## Gameplay
Spilleren skal kontrollere Pac-Man. Hvert nivå inneholder en rekke Pac-dots og frukt som kan samles inn, noe som kan øke spillerens poengsum. Å samle spesielle Power Pellets vil også gi Pac-Man midlertidige power-ups, noe som blant annet kan gjøre Pac-Man til metall, senke ham i vann eller gjøre ham immun mot farer, krympe ham for å få tilgang til andre områder, eller midlertidig la ham spise motstanderne sine.

Pac-Man har en helse med tre segmenter. Hvis alle tre segmentene blir oppbrukt, skal spilleren miste et liv og bli sendt tilbake til forrige lagringspunkt. Spillet har 25 forskjellige nivåer. Disse inkluderer et opplæringsnivå satt i Pac-Mans hjem, også kalt Pac-Village. Enkelte nivåer er satt under vann, hvor Pac-Man kan svømme for å unngå hindringer eller kontrollere en ubåt utstyrt med torpedoer.

## Handling
For hundrevis av år siden terroriserte det ondskapsfulle spøkelset Spooky hele Pac-Land og innbyggerne - kalt Pac-People. For å stoppe ham skapte den store trollmannen Pac en kraftig trylledrikk for å forvandle fem vanlige frukter til magisk gylden frukt. Ridderen Sir Pac-A-Lot beseiret Spooky i kamp, og brukte Golden Fruit for å forsegle spøkelset under et tre i sentrum av Pac-Village. En dag sniker Blinky, Inky, Pinky og Clyde seg inn i Pac-Village om natten for å finne på ugagn. De stjeler den gyldne frukten fra treet, uvitende om hvorfor frukten egentlig er der, og løslater uforvarende Spooky. Spøkelset befaler dem å hjelpe ham med å eliminere alle Pac-People. Neste morgen informerer en professor Pac-Man om dette problemet, og ber ham om å få tak i all den stjålne Golden Fruit igjen hvis de skal klare å redde Pac-Land.

Pac-Man blir derfor nødt til å reise gjennom hele Pac-Land og over havet til Ghost Island, for å beseire spøkelsene og få tak i Golden Fruit underveis. Pac-Man kommer til slutt tilbake til Pac-Village, hvor han blir overfalt av Spooky. Kraften til Golden Fruit forvandler Pac-Man til en ny gylden form. Han er nødt til å beseire Spooky nok en gang, og forsegle spøkelset tilbake under treet. Innbyggerne i Pac-Village dukker opp for å gratulere Pac-Man, mens hunden hans Chomp-Chomp overhører spøkelsene som planlegger å frigjøre Spooky igjen - men hunden jager dem ut av landsbyen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scaurus (bille)

***Scaurus*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore, kraftige, mattsvarte skyggebiller.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Palearktis og i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Tenebrioninae
******* Stammen **[[Scaurini]]** Billberg, 1820 
******** Slekten ***Scaurus*** Fabricius, 1775 - 37 arter
### Liste over artene

* *[[Scaurus aegyptiacus]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus alticola]]* Escalera, 1914
* *[[Scaurus angustus]]* Reiche, 1864
* *[[Scaurus araxinus]]* Richter, 1945
* *[[Scaurus atratus]]* Fabricius, 1775
* *[[Scaurus barbarus]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus bougonii]]* Fairmaire, 1883
* *[[Scaurus calcaratus]]* Fabricius, 1798
* *[[Scaurus camelus]]* Kocher, 1958
* *[[Scaurus carinatus]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus contractus]]* Fairmaire, 1880
* *[[Scaurus dlabolai]]* Kaszab, 1959
* *[[Scaurus dubius]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus elongatus]]* Mulsant & Godart, 1866
* *[[Scaurus gigas]]* Waltl, 1835
* *[[Scaurus hypogeus]]* Antoine, 1954
* *[[Scaurus jahandiezi]]* Théry, 1931
* *[[Scaurus julioferreri]]* Nabozhenko, Labrique, Korkutan & Keskin, 2020
* *[[Scaurus kocheri]]* Peyerimhoff, 1948
* *[[Scaurus kraatzi]]* Haag, 1876
* *[[Scaurus macricollis]]* Allard, 1882
* *[[Scaurus mairei]]* Peyerimhoff, 1929
* *[[Scaurus manueli]]* Labrique, 1992
* *[[Scaurus mesatlanticus]]* Peyerimhoff, 1948
* *[[Scaurus microcephalus]]* Escalera, 1914
* *[[Scaurus nielseni]]* Ferrer, Castilla, Hawez, Abdulla & Al-Hemaidi, 2014
* *[[Scaurus punctatus]]* Fabricius, 1798
* *[[Scaurus puncticollis]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus qataricus]]* Ferrer, Castilla, Hawez, Abdulla & Al-Hemaidi, 2014
* *[[Scaurus rugicollis]]* Reiche, 1854
* *[[Scaurus rugulosus]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus sanctiamandi]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus striatus]]* Fabricius, 1792
* *[[Scaurus tingitanus]]* Peyerimhoff, 1948
* *[[Scaurus tristis]]* Olivier, 1795
* *[[Scaurus uncinus]]* (Forster, 1771)
* *[[Scaurus varvari]]* Solier, 1838
* *[[Scaurus vicinus]]* Solier, 1838

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Scotobius

***Scotobius*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore til ganske store, avlange, svært harde, matt brunaktige til svarte skyggebiller. Oversiden er kraftig skulpturert, ru og matt. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med punktstriper.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områder i det sørlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** eller Tenebrioninae
******* Stammen **[[Scotobiini]]** Solier, 1838
******** Slekten ***Scotobius*** Germar, 1823 
### Liste over artene

* *[[Scotobius akidioides]]* Waterhouse, 1845
* *[[Scotobius alaticollis]]* Kulzer, 1955 
* *[[Scotobius andrassyi]]* Kaszab, 1969
* *[[Scotobius asperatus]]* Erichson, 1834
* *[[Scotobius atacamensis]]* Germain, 1855
* *[[Scotobius brevipes]]* Waterhouse, 1844
* *[[Scotobius brevis]]* Philippi, 1864
* *[[Scotobius bullatus]]* Curtis, 1845
* *[[Scotobius costatus]]* Guérin-Méneville, 1830
* *[[Scotobius crassus]]* Kulzer, 1955
* *[[Scotobius crenicollis]]* Philippi, 1864
* *[[Scotobius curvipes]]* Marcuzzi, 1976
* *[[Scotobius elvirae]]* Marcuzzi, 1976
* *[[Scotobius emarginicollis]]* Kulzer, 1955
* *[[Scotobius gayi]]* Solier, 1838
* *[[Scotobius inauditus]]* Peña, 1974
* *[[Scotobius kaszabi]]* Marcuzzi, 1976
* *[[Scotobius kirbyi]]* Solier, 1838
* *[[Scotobius laeviusculus]]* Philippi, 1864
* *[[Scotobius larraini]]* Marcuzzi, 2001
* *[[Scotobius obscurus]]* Kulzer, 1955
* *[[Scotobius patachensis]]* Marcuzzi, 2001
* *[[Scotobius penai]]* Marcuzzi, 1976
* *[[Scotobius planatus]]* Erichson, 1834
* *[[Scotobius planicosta]]* Guérin-Méneville, 1834
* *[[Scotobius pulcherrimus]]* Marcuzzi, 1976
* *[[Scotobius punctatus]]* Eschscholtz, 1831
* *[[Scotobius rugicollis]]* Solier, 1851
* *[[Scotobius rugosulus]]* Guérin-Méneville, 1834
* *[[Scotobius vulgaris]]* Guérin-Méneville, 1838

## Referanser




## Eksterne lenker
*
East Jersey

**East Jersey**, ved siden av West Jersey, var en separat styrt engelsk provins som bestod i 28 år, mellom 1674 og 1702. Dets hovedstad var Perth Amboy. Fastsettelsen av en nøyaktig grense mellom East Jersey og West Jersey var ofte en kilde til konflikter.

## Historie
Området som East Jersey favnet, inklusive dagens Bergen County og Hudson County, var en del av Ny Nederland. Tidlige nederlandske forsøk på å kolonisere området omfattet Pavonia (1633), Vriessendael (1640) og Achter Col (1642), men disse overlevde ikke krig årene 1643-1645 og 1655-1660. Kolonister kom tilbake til Hudsonelvens vestre strender da byen Bergen ble grunnlagt i 1660. Det ble den første permanente europeiske bosetningen i det som skulle bli delstaten New Jerseys territorium. Under nok en krig kapitulerte den 27. august 1664 Ny Amsterdam for engelske styrker.

Mellom 1664 og 1674 kom de fleste nybyggerne fra andre deler av Amerika, særlig fra New England-koloniene og Long Island. Elizabethtown og Newark hadde et særlig sterkt puritansk preg. Sør for Raritan River var Monmouth kolonisert særlig av kvekere fra Long Island. I 1675 ble East Jersey oppdelt i fire *counties* av administrative  grunner: Bergen County, Essex County, Middlesex County og Monmouth County.

Selv om et stort antall deleiere i East Jersey bosatte i England var kvekere, og guvernøren i størstedelen av 1680-tallet var den ledende kvekeren Robert Barclay, var det ingen stor kvekerinnflytelse på styret. Også den innvandringen som Robert Barclay tok initiativ til var mest innrettet for å støtte skotsk innflyttning snarere enn kvekeres innflytting. I 1682 påbegynte Barclay og øvrige skotske eiere en utvikling av Perth Amboy som provinsens hovedstad.

Stadige disputter mellom innbyggerne og de deleiere som for det meste var annetsteds boende, blant annet om eiendomsrett til mark, medførte problemer i provinsen helt til den ble overlatt til den bitiske regjering under dronning Anne I i 1702.

## Referanser


## Litteratur
*Winfield, Charles H. *History of the County of Hudson, New Jersey* (New York: Kennard & Hay Printing Company, 1874)
*Harvey, Cornelius B., ed. *Genealogical History of Hudson and Bergen Counties, New Jersey* (New York: The New Jersey Genealogical Publishing Co., 1900)
*John Fiske. *The Dutch and Quaker Colonies of America. Vol. I* (New York: Houghton, Mifflin and Company, 1903)
*Lovero, Joan D. *Hudson County: The Left Bank* (Sun Valley. CA: American Historical Press, 1999)

## Eksterne lenker
*Where was the West Jersey/East Jersey line?
*Bergen Township, Past and Present
*Jersey City's Colonial Background
*Overview of Hudson County Heritage
*Bergen County Historic Society
Primal (videospill)

***Primal*** er et action-eventyrspill til PlayStation 2 som kom ut i 2003. Det ble utviklet av SCE Cambridge Studio.

## Gameplay
Spilleren kan kontrollere enten Jen eller Scree, som skal navigerer gjennom Oblivions rike. Etter hvert som handlingen skrider frem, kan spilleren oppnå forskjellige demoniske former - som viser seg å være uvurderlige for å løse forskjellige gåter eller vinne kamper. Kontroll kan byttes mellom Jen og Scree når som helst i løpet av spillet. Når spilleren skal kontrollere den ene karakteren, blir den andre karakteren operert av en kunstig intelligens - som kan utføre ulike funksjoner, avhengig av hva slags situasjon de havner i.

Når spilleren har kontroll over Jen, kan man forvandle seg til en av fire demoniske former til ulike formål avhengig av situasjonen. Når han er i en demon-form, blir Jen bedre angrep, forsvar, hastighet, og andre tilgang til evner som ikke er tilgjengelige i menneskelig form. Tatoveringen på Jens rygg lyser også opp når den er i en demon-form. Å beseire fiender innebærer å svekke fiender til det punktet hvor poengene deres når null, og på det tidspunkt må et avsluttende trekk utføres for å drepe motstanderen.

Når spilleren får kontroll over Scree, er spilleren usårbar. Scree er en gargoyle, og kan lagre tappet energi fra døde motstandere. Dette kan også brukes til å fornye Jens demoniske helse. Scree blir etter hvert avslørt for å være Abdizur, som har vært forsvunnet i lang tid.  Hvis Jen er i menneskelig form, fornyes helsen hennes automatisk - så lenge hun ikke er i kamp. Men dette fungerer bare på hennes menneskelige form. Demon-energi må fylles på ved enten å bruke av Screes reserve-energi, eller ved hjelp av en krystall.

Hvis Jen mister all helse i menneskelig form, blir hun returnert til den menneskelige verden - hvor hun er i en nær-døden tilstand. Når dette skjer, må spilleren bruke Scree for å redde Jen i tide. Hvis Scree ikke rekker dettee, kommer Jen til å dø og spillet er over. Gjennom hele spillet kan spilleren gå tilbake for å besøke enkelte områder på nytt. Forutsatt at et lagret spill er tilstede kan spilleren gjøre dette, og kan besøke nesten alle lokasjonene på nytt etter at disse områdene har blitt låst opp via en scene i spillet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Titaena

***Titaena*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Små til middelstore, avlange, blanke, mørke skyggebiller, kan ha noe metallisk glans.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Titaenini]]** Fauvel, 1905
******** Slekten ***Titaena*** Erichson, 1842 - 9 arter
********* *[[Titaena alcyonea]]* Erichson, 1842
********* *[[Titaena columbina]]* Erichson, 1842
********* *[[Titaena minima]]* Carter, 1937
********* *[[Titaena minor]]* Carter, 1913
********* *[[Titaena pulchra]]* Bates, 1874
********* *[[Titaena tasmanica]]* Champion, 1894
********* *[[Titaena tyrrhena]]* Carter, 1913
********* *[[Titaena varicolor]]* Haag-Rutenberg, 1878
********* *[[Titaena wilsoni]]* Carter, 1932

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - Titaenini https://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:d6131c89-29f7-43fe-9d19-04a530765e97
*
Loppo

**Oy Loppo Production Ltd** er en finsk våpenprodusent i Savonlinna grunnlagt i 1976 som er kjent for sine silhuettpistoler, deriblant basert på ombygde Tikka M55 stålkasser eller egentilvirkede kasser av aluminium og stål. Silhuettpistolene til Aseseppä Löppönen eller "Børsekamer Loppo" har vært foretrukket av tre ganger verdensmester i metallsilhuett Rauno Ärväs. Loppo var den andre pistolen som kom på IMSSU sin produksjonsliste etter Excalibur-pistolen.

## Historie
Loppo-selskapet ble grunnlagt av Martti "Myrä" Löppönen som begynte sin karriere i 1976 ved å bygge revolvere og pistoler til silhuettskyting samt andre tilpassede våpen på bestilling. Blant kamringene brukt i disse pistolene er villkattpatronen 30-39 som er en 7.62×39 mm med en 7.82-mm kule (0.308 toms) i stedet for 7.9 mm. Loppo er også kjent for å ha utviklet riflen Loppo-Petran (som har likheter med Valmet Hunter M83) hvilket det ble produsert rundt 300 stykk av, og Loppo Super 2000. Ifølge Loppo sine hjemmesider har han hatt en sterk innflytelse på utviklingen av dynamisk og silhuettskyting som sport i Finland. I 1996 ble det nåværende selskapet Oy Loppo Production Ltd grunnlagt. I 2007 fokuserte Löppönen på konvertering av militære våpen for jaktbruk og deaktivering av våpen på bestilling. Martti har også drevet våpenfaglig rådgivning, og har stilt ut og presentert historiske våpen og samlervåpen.

## Se også
* Jalonen, en annen finsk våpenprodusent
* Thompson/Center Contender
* Remington XP-100

## Referanser
Märzen

**Märzen** eller **märzenbier** (tysk for «mars-øl») er et undergjæret øl. Ølstilen stammer fra Bayern i Tyskland. Navnet kommer fra at ølet ble brygget i mars før det ble lagret kjølig utover sommermånedene. 

Fargen på märzen varierer fra gyllen til ravfarget, og den har en alkoholprosent på 5,1&nbsp;%–6,0&nbsp;%.

## Historikk

Den bayerske hertugen Albrecht V utstedte et dekret som forbød all ølbrygging mellom 23. april og 29. september for å unngå skjemt øl. Det resulterende ølet ble brygget litt sterkere enn andre vanlige øl og lagret kjølig så det skulle holde bedre.

## Referanser
Endre Osenbroch

**Endre Hjertager Osenbroch** (født 2004) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ida Fjordbakk

**Ida Jeanett Fjordbakk** (født 1991) er en norsk tidligere fotballspiller.

Hun har tidligere spilt for Medkila, Avaldsnes og LSK Kvinner og Frigg. Hun la opp etter 2018-sesongen grunnet en lårskade, men gjorde etter hvert comeback.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
West Jersey

**West Jersey**, ved siden av East Jersey, var en separat styrt engelsk provins som bestod i 28 år, mellom 1674 og 1702. Dens hovedstad var Burlington. Fastsettelsen av en nøyaktig grense mellom East Jersey og West Jersey var ofte en kilde til konflikter.
## Historie
Delawaredalen hadde vært befolket av lenape- (eller delaware-)indianeren innen europeisk utforskning og kolonisering begynte omkring 1609 av hollendere, svensker og engelskmenn. Det nederlandske vestindiske kompani hadde etablert en eller to bosetninger ved Delawareelven, men mot slutten av 1620-tallet var de fleste av dem flyttet til Manhattan, som ble sentrum for Ny-Nederland.

Kolonien Nya Sverige ble grunnlagt ved Delawareelven på 1630-tallet. Størstedelen av den svenske befolkningen var på vestsiden av elven, men etter at Ny-Nederlands Fort Nassau ble tatt i bruk igjen for å utfordre svenskene, ble Fort Nya Elfsborg grunnlagt i det som er det senere Salem County. Fort Nya Elfsborg lå mellom dagens Salem og Alloway Creek nær Bridgeport. Kolonien Nya Sverige grunnla to hovedsaklige bosetninger i New Jersey:  Sveaborg, (senere Swedesboro) og Nya Stockholm (senere Bridgeport). Trinity Church i Swedesboro var Svenska kyrkans sted i området. 

Hollenderne beseiret Nya Sverige i 1655. Kolonisering av området som nå er det vestre New Jersey skjøt ikke fart før det var blitt erobret av England i 1664. Begynnende i siste del 1670-årene kom det  kvekere i stort antall, først i dagens Salem County og så i Burlington, som ble hovedstad i West Jersey.

## Referanser

## Litteratur
*Weslager, C. A. *Dutch Explorers, Traders, and Settlers in the Delaware Valley, 1609-1644*. (Philadelphia, University of Pennsylvania Press, 1961).
*Johnson, Amandus *The Swedish Settlements on the Delaware Volume I: Their History and Relation to the Indians, Dutch and English, 1638-1664* (Philadelphia: Swedish Colonial Society. 1911)

## Eksterne lenker
*West Jersey History Project
*Quaker West New Jersey: Democracy in 1677
*1677 Charter 
*1681 Regulations
*Where was the West Jersey/East Jersey line?