Kjerstina Vangsnes

**Kjerstina Vangsnes** (1866–1915) var en norsk vever. Hun videreførte sine kunnskaper om gamle vevmåter, og bidro til å berge den norske billedvevtradisjonen.

## Bakgrunn
Vangsnes ble født på gården Hauglum i Fresvik i Sogn. I 1889 giftet hun seg med skipsfører Johannes Vangsnes, og paret fikk syv barn. Hun lærte veving og plantefarging av sin mor Ragnhild, som vevde åkle og billedvev på oppstadvev. I Vangsnes familie hadde kunnskapen om den gamle smettevevingen (smettvev) gått i arv i generasjoner.

## Veving
Vangsnes, og moren, ble oppdaget av arkitekten Peter Andreas Blix i 1887. Blix hadde reist rundt i Sogn, i tillegg til å restaurere kirker interesserte han seg for antikviteter og tegnet av ting han så, blant annet vevnader. Han forsto at Vangsnes drev med den ekte gamle norske teppevevingskunst, og fikk henne til å veve etter tegninger han hadde gjort av gamle billedtepper han hadde sett i Sogn og andre steder. 

### Undervisning
Den figurative billedvevtradisjonen var nesten glemt etter blomstringsperioden på 1700-tallet. Randi Blehr, lederen for Norsk Kvinnesaksforening, gjorde en banebrytende innsats for å gjenskape kunnskap og liv i denne tradisjonen. Blehr hadde en artikkel i lokalavisen Sogns Tidend i 1888, der det ble oppfordret til å ta opp igjen den gamle, og nær utdøende, vevkunsten. Vangsnes kontaktet Blehr og fortalte at hun og moren enda «sat og vevet opsta». I 1889 tok Blehr initiativ til et kurs i billedveving i Sogn, med Vangsnes som underviser. Kurset mottok økonomisk støtte fra Kunstindustrimuseet i Kristiania, det var den første organiserte vevundervisningen i Norge, og har blitt betegnet som «kurset som berget norsk billedvev». Den senere svært anerkjente billedveveren Frida Hansen fra Stavanger, var en av deltakerne på kurset. Med sin kunnskap ble Vangsnes et bindeledd mellom den gamle og nye norske billedvevtradisjonen.«Saa vidt vites blev Kjerstina Hauglum i denne nye periode for vævkunstens opkomst den første billedvæverske i Bergenhus amterne.» (Schou, Alfred 1916).

### Vevstol
Å veve ovenifra og nedover var den gamle måten å veve på, men Vangsnes valgte å veve nedenifra og oppover, slik det senere har vært vanlig å veve på oppstadved. I 1890-årene laget Vangsnes og Hansen, en forbedret versjon av gobelinvevstolen med bom oppe og nede, som utmerket seg med å ha to roterende bommer. Veven hadde også et skilskaft, som gjorde et veveren slapp å reise seg for å skifte skill. Dette er den første oppstående vevstolen man kjenner til i Norge, med denne typen skilskaft. Hansen forbedret vevstolen ytterligere med å henge lodd på baksiden, til stramming av renningen. En av Vangsnes vevstoler står utstilt ved De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum.

### Produksjon og utstillinger
Vangsnes hadde en stor produksjon og var med på mange utstillinger. På grunn av manglende tegnekunnskaper var hun avhengig av at andre tegnet komposisjonene for henne, hun vevde blant annet etter tegninger av Gerhard Munthe. Hun solgte sine arbeider til kunder i inn- og utland, noen av de som kjøpte billedtepper av henne var en jarl i Skottland, Maria Christina av Østerrike, guvernøren av New Zealand, Rama V og et universitet i Washington. Keiser Vilhelm II av Tyskland kjøpte 13 tepper av henne, ett av de var «Brudeferden i Hardanger», som skulle henge på et jaktslott. 

Det første billedteppet hun fikk i oppdrag å veve var De hellige tre konger, en kopi av et slitt og ødelagt teppe som hang i middelalderkirken Hove kyrkje i Sogn. Blix arbeidet med restaureringen av kirken, og ønsket å bruke det nye billedteppet til å gjenskape kirkerommet så nøyaktig som mulig. I 1908 vevde hun teppet «Barnet og englene», som ble hengt opp i Gaupne kirke.

Første gang hun sendte inn vevarbeid til en utstilling var i 1890, og hun mottok en rekke diplom, premier, medaljer, sølvskjeer og hederlige omtaler på de ulike utstillinger hun deltok på fram til 1914. Til Verdensutstillingen i Chicago 1893 sendte hun tepper i skybragdmønster, flensvev og åttebladsroser. Til Landsutstillingen i Bergen 1898 stilte hun ut et teppe med Herodes gjestebud som motiv, og under Jubileumsutstillingen på Frogner 1914 ble hennes arbeider belønnet med en sølvmedalje.

## Referanser