open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frøya KFUM Sjøkorps

**Frøya KFUM Sjøkorps** var et sjøkorps som holdt til i Trøndelag fra 2006 til 2021.

## Historie

### Grunnleggelse
Frøya KFUM Sjøkorps hadde bakgrunn i fellesskapet som begynte i 1971 med Menighetens Transporttjeneste, en forening rettet mot kirkeskyss - MTT-foreningen. Idrettslagene så fordelen med dette fellesskapet og ville bli med, og bil/bussfellesskapet tok navnet KUI-bussene (Kirke, Ungdom og Idretts-bussene).

Selvstendig og parallelt ble i 1988 et lignende fellesskap-opplegg med havseiler under navnet Midt-Norge Seilcruise ANS. Dette skiftet navn til Sør-Fosen Seilforening. Foreningen kjøpte etterhvert opp til 20 forskjellige seil-, ro- og motorbåter. De tok det nye navnet Frøya Bil & Båt Club (Frøya BBC).

De to ulike foreningene, KUI-bussene og Frøya BBC, hadde stort sett de samme medlemmene, så de bestemte seg for å gå sammen i en ny forening. Ettersom at KFUM var sentral i begge tiltakene så ble det nye felleskapet hetende Frøya KFUM Sjøkorps.

### Nedleggelse
I 2015 holdt Frøya KFUM Sjøkorps et årsmøte som la ned foreningen. Foreningen hadde foreningen et underskudd på kr. 43 033kr, og det var et signal om at "gullalderen" var forbi. Balansen viste at underskuddet tærte på egenkapitalen og utsiktene neste år var negative med hensyn på driften. Sal 3 under årsmøte, "Drøfting om opphør av Frøya KFUM Sjøkorps og sletting i Enhetsregisteret Brønnøysund. Disposisjon av restverdiene" ble sentral. Styret ga innstilling til årsmøte om å legge ned foreningen og tildele restverdiene til Frøya Triangelfond. Begrunnelsen var det store driftsunderskuddet og et synkende medlemstall som hadde halvert siste år. Innstillingen ble vedtatt og Frøya KFUM Sjøkorps opphørte umiddelbart etter årsmøte.

Den 11.11.2021 holdt Frøya KFUM Sjøkorps (det som var igjen) og Frøya KFUK-KFUM med Frøya Triangelfond et ekstraordinært årsmøte i Vemundvik utenfor Namsos. Dette medlemsmøte satte sluttstrek for den avviklingsprosess som forrige årsmøte hadde vedtatt.

## Referanser
Jorge Adolfo Carlos Livieres Banks

**Jorge Adolfo Carlos Livieres Banks** (født 22. februar 1929 i Asunción i Paraguay, død 17. desember 2018 samme sted) var en paraguayansk prelat og katolsk biskop av Encarnación.
## Liv og virke
### Prest
Jorge Adolfo Carlos Livieres Banks ble ordinert til prest den 22. desember 1956. og inkardinert i presteskapet til erkebispedømmet Asunción.
### Hjelpebiskop av Asunción
Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop av Asunción og titulærbiskop av *Utimmira* den 12. oktober 1976. Erkebiskopen av Asunción, Ismael Blas Rolón Silvero S.D.B., ordinerte ham til biskop den 25. november samme år. Medkonsekratorer var Felipe Santiago Benítez Ávalos, biskop av Villarrica, og Jorge Carlos Carreras, biskop av San Justo (Argentina).

### Biskop-prelat, og så biskop, av Encarnación
Den 24. juli 1987 ble han utnevnt til prelat av Encarnación av pave Johannes Paul II. Med opphøyelsen av prelaturet til et bispedømme den 19. april 1990 ble han utnevnt til den første biskop av Encarnación.

Den 5. juli 2003 aksepterte Johannes Paul II hans aldersbetingede fratreden.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Biskop Luigi Giuseppe Lasagna, S.D.B. (1850-1895) *1893
* Erkebiskop Juan Sinforiano Bogarín (1863-1949) *1895
* Erkebiskop Juan José Aníbal Mena Porta (1889-1977) *1936
* Erkebiskop Ismael Blas Rolón Silvero (1914-2010) *1966
* Biskop *Jorge Adolfo Carlos Livieres Banks* (1945-2015) *2004

## Referanser
Roque González de Santa Cruz

**Roque González de Santa Cruz**, også **Rochus Gonzales** (1576–1628) var en jesuitt, misjonær og martyr som ble  helgenkåret i 1988.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Roque González de Santa Cruz, født i det som senere ble Paraguay, var sønn av en spansk conquistador ved navn Bartolomé González de Villaverde og Asunción-fødte María de Santa Cruz, datter av spanjolen Juan de Santa Cruz og en guaraníkvinne. Både faren og bestefaren ankom Sør-Amerika i flåten ledet av Pedro de Mendoza. På grunn av den store innfødte befolkningen i regionen talte han guaraní flytende fra  tidlig alder, i tillegg til spansk som morsmål.
### Prest
I 1598, i en alder av 23 år, ble González ordinert til prest av biskop Fernando Trexo y Senabria av Córdoba, for å tjene det meget stoer bispedømmet. Senere ble han utnevnt til sogneprest for katedralen i Asunción av den spanske biskopen Martín Ignacio de Loyola, en slektning av Ignatius av Loyola. Han utførte forskjellige apostoliske aktiviteter og godtok ikke stillingen som generalvikar i Asunción fordi han ønsket å nå ut til urbefolkningen selv for å evangelisere den.
### Jesuitt og misjonær
I 1609 ble han medlem av jesuittordenen, og begynte sitt virke som misjonær, i det som nå er Brasil. Han var den første av europeisk ætt (han var en *criollo*, spansk og indiansk) som betrådte det som i dag (2025) er delstaten Rio Grande do Sul, og utvidet østover til denne regionen det system av jesuittreduksjoner (f.eks. argentinske *[[San Ignacio Miní]]*) som var blitt begynt i (dagens) Paraguay.

González' ankomst til området skjedde først etter at han hadde utviklet delikate tillitsforhold til lokale urfolksledere, hvorav noen fryktet at prestene beredte veien for ankomsten av masser av spanske kolonister til deres land.

Pater Roque González de Santa Cruz grunnla en rekke slike reduksjoner,  også de jesuittreduksjoner som senere vokste til å bli byene Posadas og Encarnación. 

Sammen med sin spanske ordensbror Alonso Rodríguez S.J. ble han myrdet 15. november 1628 i Caaró (da i Brasil, nå (2025) i provinsen Corrientes i Argentina) på befaling av *[[cacique]]* Ñezú, en guaranihøvding.  Den 17. november 1628 led også den spanske jesuittpresten Juan de Castillo martyrdøden.

## Venerasjon
Hjertet til San Roque og spydet som han ble drept med, ble anbragt i *Martyrenes kapell* i Asunción. Roque González de Santa Cruz ble saligkåret med sine medbrødre Alonso Rodríguez og Juan de Castillo den 28. januar 1934 og kanonisert den 16. mai 1988 av pave Johannes Paul II i Asunción. Hans minnedag er den 16. november. San Roque er skytshelgen for byen Posadas i Argentina og hovedstaden Asunción i Paraguay. Han er  Paraguays første helgen.

## Referanser

## Litteratur
* Philip Caraman, S.J.: *The lost paradise: An account of the Jesuits in Paraguay, 1607-1768* (1975) 
*Ghezzi, Bert. "St. Roque González, SJ (1576-1628)", ''Voices of the Saints'', 
*Clement J. McNaspy, S.J.: *Conquistador without Sword. The Life of Roque González, S.J.*, Chicago, Loyola University Press, 1984, 206pp.
* 'Os Olhos do Pe. Roque' or 'Father Roque's Eyes'
Halyzia

***Halyzia*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera). 

## Beskrivelse
Små, bredt ovale, nakne og blanke marihøner, gjerne gulbrune med hvite flekker.

## Levevis
Noen få lever av plantekost eller sopp, men de fleste er, både som larver og voksne (*imago*), rovdyr som fortærer bladlus, skjoldlus og andre plantesugere. De er nyttige dyr og marihøner er derfor benyttet til biologisk kontroll av skadedyr på planter. 

## Utbredelse
Slekten har en hovedsakelig palearktisk utbredelse, alle artene utenom sekstenprikket marihøne i Asia.

## Systematisk inndeling
Marihøner er brukt som det norske navnet på gruppen Coccinellidae, men også på en delgruppe av førstnevnte, (egentlige) marihøner (Coccinellinae). Dette er i samsvar med forslag til norske navn på alle de 296 familiene og underfamiliene til de norske billene. Norske navn på arter er hentet fra *Norske dyrenavn med tilhørende vitenskapelige navn*. Systematikken følger *Norske Insektfamilier og deres artsantall*. 

* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilie (egentlige) marihøner (Coccinellinae Latreille, 1807) 
******* stammen Coccinellini - ca. 325 arter
******** slekten ***Halyzia*** Mulsant, 1846
********* *[[Halyzia dejavu]]* Poorani & Booth, 2006
********* *[[Halyzia feae]]* Gorham, 1895 
********* *[[Halyzia ichiyanagii]]* Kitano, 2019
********* *[[Halyzia nepalensis]]* Canepari, 2003 
********* *[[Halyzia sanscrita]]* Mulsant, 1853 
********* Sekstenprikket marihøne, *[[Halyzia sedecimguttata]]* (Linnaeus, 1758) - eneste art i Europa, også i Norge
********* *[[Halyzia shirozui]]* Sasaji, 1982
********* *[[Halyzia straminea]]* (Hope in Gray, 1831) 
********* *[[Halyzia tschitscherini]]* Semenov, 1895

## Referanser




## Litteratur
* Hansen, L.O. og Sagvoden, B.A. 2007. Notes on Norwegian Coleoptera 6. Norwegian journal of Entomology 54: 75-80.
* Ottesen, P.S. (red.) 1993 *Norske Insektfamilier og deres artsantall*. NINA utredning 055, 40 sider.
* Hofsvang T. 1982. *Norske dyrenavn med tilhørende vitenskapelige navn. B: Insekter, edderkoppdyr og myriapoder.* Fauna (35) 2
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om marihøner, side 306-313.
* Ødegaard, Frode, o.a. 2004. *Forslag til norske navn på familier og underfamilier av biller.* Insekt-Nytt 29 (1/2) Norsk Entomologisk forening. s.27

## Eksterne lenker
* 
* Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Eremochilus

***Eremochilus*** er en slekt innen ordenen biller (Coleoptera) og tilhører som sådan gruppen med glans- og flatbiller (Cucujoidea).

## Beskrivelse
Små til middelsstore, ovale marihøner. Hode, pronotum og bein er gjerne gulrøde, dekkvingene svarte med blåaktig metallglans.

## Levevis
Noen få lever av plantekost eller sopp, men de fleste er, både som larver og voksne (*imago*), rovdyr som fortærer bladlus, skjoldlus og andre plantesugere. De er nyttige dyr og marihøner er derfor benyttet til biologisk kontroll av skadedyr på planter. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Mexico, Brasil, Bolivia).

## Systematikk
* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[hårmarihøner]]** (Epilachninae Mulsant, 1846)
******* stammen Eremochilini Gordon & Vanderberg, 1987 - 3 arter
******** slekten ***Eremochilus*** Weise, 1912
********* *[[Eremochilus ferrugineus]]* (Gorham, 1899)
********* *[[Eremochilus peregrinus]]* Weise, 1912
********* *[[Eremochilus weisei]]* Gordon & Vandenberg, 1987

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tragelaphini

* se inndeling!

**Tragelaphini** (skruehornantiloper) er en stamme i underfamilien Bovinae, som er én av to underfamilier i kvegfamilien (Bovidae). Stammen består av fem slekter, hvorav tre er monotypiske. Artene i denne stammen er endemiske til Afrika og finnes bare sør eller øst for Sahara.

Tragelaphini ser ut til å være søstergruppen til Bovini.

## Taksonomi
Noen regner kun med to slekter til stammen skruehornantiloper (Tragelaphini); buskbukker (*Tragelaphus*) og elander (*Taurotragus*). Da blir småkuduer (*Ammelaphus*), nyala (*Nyala*), og storkuduer (*Strepsiceros*) inkludert i gruppen av buskbukker.

## Biologi
Gruppa består av mellomstore til store antiloper, med skruhorn og pels som har et vertikalt stripemønster (som hos noen bare kommer til uttrykk som flekker eller prikker). Artene har betydelig kjønnspreg, i det hannene blir betydelig større enn hunnene.

Alle hanner bærer horn, mens hunnene stort sett mangler horn, bortsett fra hos de fysisk største artene. De største dyra i denne gruppen kan veie opp mot 1000&nbsp;kg, mens de minste kan veie ned mot 24&nbsp;kg. Blant de største dyra kalles hannen okse og hunnen ku, mens hannen kalles bukk og hunnen hind eller geit blant de mindre artene.

## Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak *Bovids of the World*.

* Bovidae, kvegfamilien
** Bovinae, oksedyr
*** Boselaphini
*** Tragelaphini, skruehornantiloper
**** *[[Ammelaphus]]*, småkuduer (monotypisk)
**** *[[Nyala]]*, nyala (monotypisk)
**** *[[Tragelaphus]]*, buskbukker
**** *[[Strepsiceros]]*, storkuduer (monotypisk)
**** *[[Taurotragus]]*, elander
*** Bovini, villkveg og bøfler
** Antilopinae, antiloper

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hylsskaret naturreservat

**Hylsskaret naturreservat** er et naturreservat i Suldal kommune. Det består av et område innerst i  Hylsfjorden og videre innover til Suldalsvatnet. Området ble vernet 27. november 2020, utvidet 20. desember 2024. Reservatet inngår i verneplan for skogvern. Motorisert ferdsel til lands er forbudt, medrgnet landing og start med luftfartøy. Utenom eksisterende veier og sykkelsti viste på vernekartet er bruk av sykkel, hest og kjerre samt ridning forbudt.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å ta vare på eit område som representerer ein bestemt type natur i form av eit større samanhengande skogsområde frå fjord til fjellhei, med stor variasjon i skogsnaturtypar frå varmekjær edellauvskog med alm, ask, lind og hassel til gamal barskog dominert av furu, og skog og bekkekløfter med høg luftfuktigheit, og med fleire sjeldne og raudlista artar. Området inneheld kulturminne som eldre tuftar, husmannsplassar og einskilde store styvar av alm og ask.

Det er ei målsetting å behalde verneverdiane i mest mogleg urørt tilstand, med stadeigne artar og naturtypar og naturleg skogdynamikk, og eventuelt vidareutvikle dei.» 


Tunnelene Hylstunnelen og Vågstunnelen på riksvei 13 passerer begge under naturreservatet.

## Referanser
Gérard Buscher

**Gérard Buscher** (født 1960) er en fransk tidligere fotballspiller.

Buscher ble født i Fransk Algerie.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gérard Soler

**Gérard Soler** (født 1954) er en fransk tidligere fotballspiller.

Soler ble født i Fransk Marokko.

I september 2000 overtok han som hovedtrener for  på midlertidig basis etter at Robert Nouzaret var blitt sparket. Han ledet laget i én seriekamp mot  før John Toshack ble fast ansatt som hovedtrener.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Gérard Soler – Fédération Française de Football
Jean-Paul Bertrand-Demanes

**Jean-Paul Bertrand-Demanes** (født 1952) er en fransk tidligere fotballspiller.

Bertrand-Demanes ble født i Fransk Marokko. Han spilte to kamper for Frankrike i VM-sluttspillet i 1978. Med  vant han fire seriemesterskap, og Coupe de France én gang. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taurotragus

* se inndeling!

***Taurotragus*** (elander) er en slekt i stammen Tragelaphini, som inngår i underfamilien av oksedyr (Bovinae) i kvegfamilien (Bovidae). Slekten består av meget store antiloper, med formidable skruhorn og mer eller mindre synlige tverrstriper i pelsen.

## Biologi

Elander er meget store dyr med utpreget kjønnspreg, men begge kjønn bærer horn. Oksene blir imidlertid betydelig større enn kuene. Paradoksalt nok kan eland blir større enn kjempeeland, som derfor blir et misvisende navn. En av underartene til eland kan nemlig veie opp mot .

Oksene er ganske lys grå eller grå med innslag av lysebrunt, og lysere enda nedover lemmene. Artene har kjøttlapp som voksne, mest utpreget hos oksene. Stripemønsteret i pelsen er utydelig hos elandoksen, men relativt tydelig hos kjempeeland. Kuene er lysebrune til gyllen brune og rødbrune, og har tydelig stripemønster. Dyra har man eller antydning til man.

## Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak *Bovids of the World*.

* Bovidae, kvegfamilien
** Bovinae, oksedyr
*** Boselaphini
*** Tragelaphini, skruehornantiloper
**** *[[Ammelaphus]]*, småkuduer
**** *[[Nyala]]*, nyala
**** *[[Tragelaphus]]*, buskbukker
**** *[[Strepsiceros ]]*, storkuduer
**** *[[Taurotragus]]*, elander
***** *[[Taurotragus derbianus|T. derbianus]]*, kjempeeland
***** *[[eland|T. oryx]]*, eland
*** Bovini, villkveg og bøfler
** Antilopinae, antiloper

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kjetil Aamann

**Kjetil Aamann** (født 1965) er en norsk musiker, dirigent og musikklærer. Han har sin musikkutdannelse fra Norge, Bulgaria og Russland. 

Fra 2000 til 2009 var Aamann styremedlem i European Choral Association. Han ble igjen valgt inn i styret i denne organisasjonen i 2024.

Kjetil Aamann har vært styreleder i Foreningen Norske Kordirigenter, nestleder i JM Norway og har hatt en rekke andre tillitsverv i nasjonale og internasjonale musikkorganisasjoner. 

Blant ensembler Kjetil Aamann har vært fast dirigent for er
* Lørenskog mannskor
* Finnmark operakor
* SNA Opera
* Høybråten damekor
* Abildsø bygdekor

## Referanser
Akuna

**AKUNA AS** er et norsk selskap basert i Stavanger, etablert i 2017. Akuna spesialiserer seg på programvareutvikling og tar digitale prosjekter fra idé til ferdig løsning – og videre drift. Med ekspertise innen backend-, frontend- og UX-utvikling leverer de skreddersydde systemer som hjelper bedrifter med å bygge, forbedre og skalere sine digitale tjenester og prosesser.  

I 2023 slo selskapet seg sammen med Noova Energy Systems, som spesialiserer seg innen energi- og bærekraftsteknologi. Denne sammenslåingen har styrket Akunas kapasitet og gitt selskapet mulighet til å utvikle innovative arbeidsmodeller. 

Akuna har utviklet en "4+1"-modell der ansatte jobber fire strukturerte dager med høy produktivitet og har en femte dag til faglig eller personlig utvikling. Modellen balanserer strenge arbeidsrutiner og uforstyrret fokustid med individuell oppdatering og rekreasjon, støttet av kunstig intelligens for effektivt arbeid og høy leveransekapasitet. 

## Referanser
  

   
  
  
  

## Eksterne lenker
* 
*
Oridia

***Oridia*** er en slekt innen familien marihøner (Coccinellidae).

## Utseende
Små, bredt ovale marihøner. 

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Myanmar.

## Levevis

## Systematikk

* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Exoplectrinae]]** Crotch, 1874 - 85 arter
******* stammen Exoplectrini Crotch, 1874 - 84 arter
******** slekten ***Oridia*** Gorham, 1895
********* *[[Oridia pubescens]]* Gorham, 1895

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Morten Ulekleiv

**Morten Ulekleiv** (født 1981) er en norsk journalist og redaktør.

Ulekleiv har siden 1. januar 2023 vært ansvarlig redaktør i *[[Halden Arbeiderblad]]*, fra årsmøtet i 2023 til årsmøtet i 2026 var han også styreleder i Østfold redaktørforening.

Ulekleiv er utdannet journalist ved Mediehøgskolen Gimlekollen. Fra 2004 til 2007 jobbet han i Mediehuset Fædrelandsvennen, og fra 2007 til 2011 jobbet han i *[[VG]]*.

1. april 2013 startet Ulekleiv i *Halden Arbeiderblad* som nyhetsredaktør. 

## Referanser
Orculus

***Orculus*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera). 

## Beskrivelse

## Levevis

## Utbredelse
Arten er kjent fra Elfenbeinskysten.

## Systematikk
Slekten har blitt slått sammen med *[[Scymnomorphus]]*.
* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Microweiseinae]]** Leng, 1920
******* stammen Sukunahikonini Kamiya, 1960
******** slekten ***Orculus*** Sicard, 1931
********* *[[Orculus castaneus]]* Sicard, 1931

## Referanser




## Eksterne lenker
*
ESG-reglene

**Environmental, social and governance** (**ESG**), (norsk: miljømessige, sosiale og forretningsetiske forhold) er en standard for å måle en bedrifts bærekraft og etiske ansvar. ESG benyttes for å vurdere selskapers risiko, verdiskaping og påvirkning på klima, mennesker og samfunn.

Oppfyllelse av kravene i ESG-reglene er en betingelse for å gi lån, ordne obligasjoner og andre finansielle instrumenter.

## Referanser
Okkupasjonen av Wounded Knee

**Okkupasjonen av Wounded Knee** er en betegnelse på en aksjon som fant sted i byen Wounded Knee i Sør-Dakota i 1973. Aksjonen begynte 27.&nbsp;februar 1973, da om lag 200 personer som tilhørte Oglala Lakota-stammen (også kalt Oglala Sioux-stammen) og var medlemmer av American Indian Movement (AIM) tok makten i byen Wounded Knee, som ligger i Pine Ridge-reservatet. Dette var en protestaksjon i kjølvannet av at Oglala Sioux Civil Rights Organization (OSCRO) hadde forsøkt ved hjelp av rettsapparatet å få avsatt reservatets leder Richard Wilson, som de hevdet var skyldig i korrupsjon og overgrep mot meningsmotstandere. Aksjonistene protesterte også mot at de føderale myndighetene ikke hadde oppfylt sine forpliktelser i traktatene som var inngått med den amerikanske urbefolkningen, og krevde at forhandlingene mellom myndighetene og urbefolkningen ble gjenopptatt slik at USAs urbefolkning kunne få en rettferdig behandling og like rettigheter i samfunnet.

## Film
Spillefilmen ''Thunderheart'' (1992) er løselig bygget på hendelser under okkupasjonen av Wounded Knee i 1973.

## Referanser
Kobe Shimbun

**Kobe Shimbun** (japansk  er en japansk dagsavis med redaksjonslokaler i Kobe.
Avisen utkommer i en morgenutgave (opplag: ca. ) og i en kveldsutgave (opplag: ca. ).
Avisen ble første gang publisert den 11. februar 1898.

Avisne anses for å være liberal eller venstreorientert
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Thierry Laurey

**Thierry Laurey** (født 1960) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Min bestemors millioner (film)

***Min bestemors millioner*** er en thailandsk dramakomedie fra 2024 regissert av Pat Boonnitipat. Filmen ble nominert til Oscar for beste utenlandske film i 2025.

## Handling
Mengju får uhelbredelig kreft kort tid etter å ha uttrykt ønske om en kostbar gravplass. Barnebarnet M, som nylig har sluttet på universitetet, blir hennes omsorgsperson i håp om arv. Familien skjuler diagnosen, men M forteller henne sannheten. De utvikler et nært bånd, mens andre familiemedlemmer viser interesse først når arv blir aktuelt.

Mengju avslører tyveri og egoisme hos barna sine, og M avviser både penger og hjelp fra andre. Etter hennes død får M vite at hun har satt av penger til ham, som han bruker på gravplassen hun ønsket seg. Familien samles til slutt ved graven.

## Skuespillere

* Putthipong Assaratanakul som M
* Usha Seamkhum som Amah
* Sanya Kunakorn som Kiang
* Jear Sarinrat Thomas som Sew
* Pongsatorn Jongwilas som Soei
* Duangporn Oapirat som Pinn
* Wattana Subpakit som broren til Amah
* Sumalee Suteeratham som søsteren til Agong.
* Phichai Prommate som Agong

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sandtjønnvola

**Sandtjønnvola** er et fjell i Engerdal kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet i sørvestre del av Femundsmarka nasjonalpark, like øst for Elgå. Nabofjellet Elgåhogna ( moh) er det høyeste punktet i Engerdal.

## Referanser
Sushøgda

**Sushøgda** (sørsamisk: *Jorpetjahke*) er et fjell i Engerdal kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet mellom Storslåga og Digerhogna helt sør i Femundsmarka nasjonalpark.

## Referanser
Marcelino Palentini

**Marcelino Palentini** (1943–2011) var en italiensk ordensgeistlig og katolsk biskop av Jujuy i Argentina.
## Liv og virke
### Prest
Marcelino Palentini sluttet seg dehonianerne og ble ordinert til prest den 27. juni 1970.
### Biskop av Jujuy
Den 11. juli 1995 ble han utnevnt til biskop av Jujuy av pave Johannes Paul II, med sete i San Salvador de Jujuy. Han ble ordinert til biskop av den emeriterte erkebiskop av Resistencia, Juan José Iriarte, den 7. oktober 1995; medkonsekratorer var Carmelo Juan Giaquinta, erkebiskop av Resistencia, og Pedro María Olmedo Rivero C.M.F., prelat av Humahuaca.

I den argentinske bispekonferansen var han medlem av komiteene for misjon og bistand i de mest trengende regionene. Han var en delegat for pastoralregionen Nordvest-Argentina (NOA).

Palentini døde som følge av en hjernesvulst den 18. september 2011.

Han ble gravlagt i kapellet til *Virgen del Rosario del Rio Blanco y PayPay* i San Salvador de Jujuy.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Bernardino Giraud (1721-1782) *1767
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Giacomo Giustiniani (1769-1843) *1817
* Erkebiskop Pietro Ostini (1775-1849) *1827
* Biskop Mariano Medrano y Cabrera (1767-1851) *1830
* Erkebiskop Mariano José de Escalada Bustillo y Zeballos (1799-1870) *1835
* Biskop Venceslao Javier José Achával y Medina, O.F.M. Obs. (1810-1898) *1868
* Erkebiskop Federico León Aneiros (Aneyros) (1826-1894) *1870
* Biskop Ángel José Toro, O.P. (1839-1904) *1888)
* Erkebiskop Uladislao Javier Castellano (1834-1900) *1892
* Biskop Juan Nepomuceno Terrero y Escalada (1850-1921) *1898
* Kardinal Santiago Luis Copello (1880-1967) *1919
* Biskop Manuel Tato (1907-1980) *1948
* Erkebiskop Juan José Iriarte (1913-1999) *1957
* Biskop *Marcelino Palentini* (1943-2011) *1995

## Referanser
Engerdalen

**Engerdalen** er et dalføre i Engerdal og Trysil kommuner i Innlandet. Dalføret følger elva Engeråa fra Gløtvola ved Vardefjell til Engeråas samløp med Trysilelva ved Engerneset. Dalbunnen i de nederste delene av dalen huser innsjøen Engeren.

## Referanser
Eduardo Eliseo Martín

**Eduardo Eliseo Martín** (født 1953) er en argentinsk katolsk erkebiskop av Rosario.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter eksamen fra videregående skole i Venado Tuerto studerte Eduardo Eliseo Martín først kjemi, men gikk deretter inn på *Seminario Metropolitano Nuestra Señora* i Santa Fe og studerte katolsk teologi og filosofi.
### Prest
Han ble ordinert til prest den 26. desember 1980 av biskop Mario Picchi S.D.B.i katedraslen i Venado Tuerto. Han var sogneprest i San Cayetano i Venado Tuerto og ble utnevnt til generalvikar for bispedømmet Venado Tuerto i 1990 av biskop Paulino Reale Chirina og bekreftet i stillingen i 2000 av hans etterfølger Gustavo Arturo Help. Fra 1993 var han også pastor i katedralmenigheten.

Fra 1987 til 1989 var han også professor ved seminaret til erkebispedømmet La Plata, hovedstaden i provinsen Buenos Aires, og professor i teologi ved *Instituto Católico de Enseñanza Superior* i Venado Tuerto.
### Biskop av Villa de la Concepción del Río Cuarto
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til den femte biskop av Villa de la Concepción del Río Cuarto i 2006. Han ble ordinert til biskop den 19. mai 2006 av Paulino Reale Chirina, tidligere biskop av Venado Tuerto. Medkonsekratorer var biskopen av Venado Tuerto, Gustavo Arturo Help, og erkebiskopen av Bahía Blanca, Guillermo Garlatti.

### Erkebiskop av Rosario
Pave Frans utnevnte ham til erkebiskop av Rosario den 4. juli 2014. Innsettelsen fant sted den 24. august samme år.

DEn 11. februar 2020, i anledning Verdensdagen for de syke, mens han feiret messe i Santa Fe-provinsen, minnet han om at livet er hellig og tilhører bare Gud, og anså det som rist og skuffende at i Santa Fe-provinsen fortsetter å bruke abortprotokollene.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *172
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
* Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
* Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
* Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
* Erkebiskop Antonio José Plaza (1909-1987) *1950
* Kardinal Raúl Francisco Primatesta (1919-2006) *1957
* Biskop  Paulino Reale Chirina (1924-2012) *1989
* Biskop *Eduardo Eliseo Martín* (1953 -) *2006

## Referanser
Med døden i helene

**''Med døden i helene** kan vise til:*

* [[Med døden i helene (1950)]] - en amerikansk film fra 1950 regissert av [[Norman Foster (regissør)|Norman Foster]] (originaltittel: *Woman on the Run*)
* [[Med døden i helene (1967)]] - en italiensk film fra 1967 (originaltittel: *Bersaglio mobile*)
* [[Med døden i hælene (1981)]] - en amerikansk film fra 1981 med [[Charles Bronson]] i hovedrollen (originaltittel: *Death Hunt*)
* [[Med døden i hælene (1986)]] - en amerikansk film fra 1986 (originaltittel: *Agent on ice'')
Villdalen

**Villdalen** er en ubebodd sidedal til Osdalen i Rendalen kommune i Innlandet. Dalføret følger elva Villa i omtrent 20 kilometer fra Storhøgda til kommunegrensa mot Åmot.

## Referanser
Borveggen (Rendalen)

**Borveggen** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet. Fjellet utgjør vestre vegg av Osdalen og østre vegg av Villdalen.

## Referanser
Raudfjellet (Rendalen)

**Raudfjellet** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet i Villdalen. Elva Villa renner gjennom et skar på østsida av fjellet.

## Referanser
Juan José Iriarte

**Juan José Iriarte** (født 13. desember 1913 i Buenos Aires i Argentina; død 16. august 1999) var katolsk erkebiskop av Resistencia i Argentina.
## Liv og virke
### Prest
Etter å ha studert katolsk teologi og filosofi mottok Juan José Iriarte prestevielsens sakrament den 20. september 1947.
### Biskop av Reconquista
Den 23. oktober 1957 utnevnte pave Pius XII ham til den første biskop av Reconquista. Hjelpebiskop i Buenos Aires, Manuel Tato, ordinerte ham til biskop den 27. desember samme år i basilikaen Santa Rosa de Lima; medkonsekratorer var biskopen av San Isidro, Antonio María Aguirre, og en annet hjelpebiskop av Buenos Aires, Guillermo Bolatti. Innsettelsen i embedet fant sted den 12. januar 1958.

Juan José Iriarte deltok i alle fire sesjonene til Det andre Vatikankonsil.
### Erkebiskop av Resistencia
Den 28. februar 1984 utnevnte pave Paul VI ham til erkebiskop av Resistencia. 

Den 9. november 1991 aksepterte pave Johannes Paul II Juan José Iriartes aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Bernardino Giraud (1721-1782) *1767
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Giacomo Giustiniani (1769-1843) *1817
* Erkebiskop Pietro Ostini (1775-1849) *1827
* Biskop Mariano Medrano y Cabrera (1767-1851) *1830
* Erkebiskop Mariano José de Escalada Bustillo y Zeballos (1799-1870) *1835
* Biskop Venceslao Javier José Achával y Medina, O.F.M. Obs. (1810-1898) *1868
* Erkebiskop Federico León Aneiros (Aneyros) (1826-1894) *1870
* Biskop Ángel José Toro, O.P. (1839-1904) *1888)
* Erkebiskop Uladislao Javier Castellano (1834-1900) *1892
* Biskop Juan Nepomuceno Terrero y Escalada (1850-1921) *1898
* Kardinal Santiago Luis Copello (1880-1967) *1919
* Biskop Manuel Tato (1907-1980) *1948
* Erkebiskop *Juan José Iriarte* (1913-1999) *1957

## Referanser
De fire musketerer

**''De fire musketerer** kan vise til:''

* De fire musketerer (film, 1974) – en film fra 1974
* De fire musketerer (tennisspillere) – kallenavn på fire franske tennisspillere som var aktive på 1920- og 1930-tallet
Storbekkfjellet (Rendalen)

**Storbekkfjellet** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Fjellet har en nordre ( moh) og en søndre ( moh) topp. Fjellet ligger i vestre del av fjellområdet øverst i Villdalen.

## Referanser
Vestnubben

**Vestnubben** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet i Flendalen.

## Referanser
Vamfjellet

**Vamfjellet** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet i Flendalen. Vamtjønna på fjellets sørside gir utspring til en bekk som renner ned i Flena.

## Referanser
Agapanthia violacea

***Agapanthia violacea*** er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor (7-13 millimeter), slank, sylindrisk, metallskinnende trebukk. Arten varierer sterkt i fargetonen på metallglansen, kan være blålig, grønnlig eller fiolett. Antennene er noe lengre enn kroppen, litt lengre hos hannen enn hos hunnen.

## Levevis
Larvene lever i de hule stammene på storvokste urter av mange ulike arter.

## Utbredelse
Arten er utbredt i store deler av Europa og i Lilleasia, men mangler i Norden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
******** Slekten *[[Agapanthia]]* Audinet-Serville, 1835 - ca. 65 arter, i Norge:
********* Underslekten *Smaragdula* Pesarini & Sabbadini, 2004
********** ***Agapanthia violacea*** (Fabricius, 1775)

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene
* Katalog over Agapanthiini

## Eksterne lenker
* 
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Renåfjellet

**Renåfjellet** er et fjell i Rendalen kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet nordøst for Storsjøen, cirka 7,5 km øst for Åkrestrømmen. På fjellets nordvestre side er det et hyttefelt med alpinanlegg.

## Referanser
Cleptometopus camuripes

***Cleptometopus camuripes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 12 millimeter), slank, blankt gråbrunaktig trebukk. Antennene er ganske lange, hos hannene flere ganger så lange som kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover og ender i en tann.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Filippinene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
******** Slekten *[[Cleptometopus]]* Pascoe, 1866 - 63 arter
********* ***Cleptometopus camuripes*** (Newman, 1842)

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Navibulgar

**Navibulgar** er et bulgarsk rederi, det største i landet, med en flåte på 70 fartøyer: 46 bulkskip, 9 containerskip, 5 tank- og kjemikalieskip samt 10 fartøyer med kombinert tonnasje, inkludert deres nye 30 700-tonns skip, som ble en del av flåten i juni 2012.

## Oppkjøp
I 2002 kjøpte selskapet et bulgarsk verft for 16,1 millioner dollar.

I mai 2014 fullførte Navibulgar sin serie med moderne, innenlandsbygde handymax-skip med en avtale om et gresk-eid tørrlasteskip. Fartøyet heter *Wanderlust* og ble opprinnelig bestilt for design og bygging i 1997.

## Hendelse med kabelkutting i 2025
I januar 2025 ble Navibulgar tankeren *Vezhen* oppbragt i Østersjøen utenfor Karlskrona av svenske politistyrker, etter at en undersjøisk kommunikasjonskabel mellom Latvia og Sverige var blitt kuttet 26. januar. I likhet med tilfellene med *[[Kabelhendelsene i Østersjøen 2024|Yi Peng 3]]* og *[[«Eagle S»|Eagle S]]*, som er mistenkt for å ha kuttet undersjøiske kabler i Østersjøen noen uker før, ved å bruke ankre, er *Vezhen* mistenkt for å ha begått sabotasje under insentiv fra Russland. Navibulgars administrerende direktør Aleksander Kalchev benektet at mannskapet med vilje hadde begått sabotasje, men innrømmet at de hadde lagt merke til at et av skipets ankere ble skadet 26. januar og sa at en ulykke ikke kunne utelukkes. Et annet fartøy, det norskflaggete *Silver Dania*, med et mannskap bestående av etniske russere og som trafikkerte mellom St. Petersburg og Murmansk, ble også mistenkt for å ha kuttet kabelen, men ble løslatt etter en kort inspeksjon i Tromsø.

Den 2. februar 2025 uttalte en svensk aktor at hendelsen var en ulykke, ikke sabotasje, og at *Vezhen* var blitt løslatt. Videoopptak viste at en bølge traff ankerlåsen, noe som utløste ankeret, og at autopiloten deretter fortsatte å dra ankeret etter skipet.

## Se også
* Nord Stream – sabotasje på gassrørledninger i Østersjøen
* Kabelhendelsen i Finskebukta 2024
* Kabelhendelsen i Østersjøen 2025

## Referanser
Cnemolia marmorata

***Cnemolia marmorata*** er en  bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En nokså liten trebukk med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker, kamuflasjefargede. Pronotum har en kraftig, litt butt tann midt på hver sidekant.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo, Elfenbeinskysten).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
******** Slekten *[[Cnemolia]]* Jordan, 1903
********* ***Cnemolia marmorata*** Breuning, 1942
********** *Cnemolia marmorata marmorata* Breuning, 1942
********** *Cnemolia marmorata turei* Téocchi, 1997

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Cnemolia douceti'' 
* 
*
Latisternum macropus

***Latisternum macropus*** er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore trebukker med lange antenner (litt lengre en kroppen hos hunnen, omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannen). På farge er den grå eller gulgrå med svarte tegninger. Pronotum har en skarp pigg midt på hver sidekant.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
******** Slekten *[[Latisternum]]* Jordan, 1894
********* ***Latisternum macropus*** Jordan, 1903

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Anisocerus stellatus

***Anisocerus stellatus*** er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brokete fargede trebukker. Kroppen er påfallende kort og bred. Antennene er lengre enn kroppen og har påfallende hårdusker ytterst på det sterkt forlengede, tredje leddet. Kroppen er lysbrun med svarte, gule og hvite tegninger.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika (Ecuador, vestlige Brasil, Peru, Bolivia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
******** Slekten *[[Anisocerus]]* Lacordaire, 1830
********* ***Anisocerus stellatus*** Guérin-Ménéville, 1855

## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Anisocerus stellatus''
Cyclopeplus peruvianus

***Cyclopeplus peruvianus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, mørke trebukker med litt matt bronseaktig eller blå, metallisk glans. Dekkvingene er påfallende korte og brede, nesten like brede (til sammen) som lange. Antennene er lengre enn kroppen, det første og fjerde leddet er påfallende klubbeformede, det tredje leddet med en skarp, innoverrettet pigg i spissen.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
******** Slekten *[[Cyclopeplus]]* J. Thomson, 1860
********* ***Cyclopeplus peruvianus*** Tippmann, 1939

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bildegalleri
Onychocerus crassus

***Onychocerus crassus*** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor (20-25 millimeter), gråbrunt-spraglete trebukker. Kroppen er påfallende kort og bred. Antennene er omtrent så lange som kroppen.

## Bille med giftbrodd?
Hos artene i denne slekten er det ytterste antenneleddet spisst og formet som en brodd, påfallende lignende på brodden på halespissen til en skorpion. Disse billene kan forsvare seg ved å slå med antennene. Hos *Onychocerus albitarsis* (men antagelig ikke hos de andre artene i slekten) er det knyttet en giftkjertel til denne brodden, og billen kan faktisk levere et giftig stikk med antennen. Stikket sies å være sammenlignbart med et bistikk i smerte. Dette er den eneste dokumenterte tilfellet av en "giftbrodd" hos insekter utenom ordenen årevinger (Hymenoptera) og den påfallende likheten med brodden hos skorpioner kan være et interessant eksempel på parallell evolusjon av ulike strukturer med samme funksjon til å bli ganske lignende. Antennespissen hos denne arten ligner den hos *O. albitarsis* men er mindre, og har trolig ikke giftkjertler.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Costa Rica i nord til Bolivia i sør, også i Karibia.

## Systematisk inndeling
Arten bør muligens hete *[[Onychocerus scorpio]]* (Fabricius, 1781)

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
******** Slekten *[[Onychocerus]]*  Lacordaire, 1830
********* ***Onychocerus crassus*** (Voet, 1778)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over artene, med utbredelsesdata 
## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri 
* Bilde av ''Onychocerus aculeiformis''