open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chnootriba

***Chnootriba*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera).

## Utseende
Middelsstore, ovale, fint hårete, gule eller rødlige og svarte marihøner.

## Levevis
Disse artene er planteetere og finnes særlig på planter i gresskarfamilien.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Europa og det sørlige Afrika.

## Systematikk

Marihøner er brukt som det norske navnet på gruppen Coccinellidae, men også på en delgruppe av førstnevnte, (egentlige) marihøner (Coccinellinae). Dette er i samsvar med forslag til norske navn på alle de 296 familiene og underfamiliene til de norske billene. Norske navn på arter er hentet fra *Norske dyrenavn med tilhørende vitenskapelige navn*. Systematikken følger *Norske Insektfamilier og deres artsantall*. 

* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[hårmarihøner]]** (Epilachninae Mulsant, 1846)
******* stammen Epilachnini Mulsant, 1846 - ca. 1000 arter
******** slekten ***Chnootriba*** Chevrolat, 1837
********* *[[Chnootriba elaterii]]* (Rossi, 1794)
********* *[[Chnootriba pavonia]]* (Olivier, 1808)

## Referanser




## Litteratur
* Hansen, L.O. og Sagvoden, B.A. 2007. Notes on Norwegian Coleoptera 6. Norwegian journal of Entomology 54: 75-80.
* Ottesen, P.S. (red.) 1993 *Norske Insektfamilier og deres artsantall*. NINA utredning 055, 40 sider.
* Hofsvang T. 1982. *Norske dyrenavn med tilhørende vitenskapelige navn. B: Insekter, edderkoppdyr og myriapoder.* Fauna (35) 2
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om marihøner, side 306-313.
* Ødegaard, Frode, o.a. 2004. *Forslag til norske navn på familier og underfamilier av biller.* Insekt-Nytt 29 (1/2) Norsk Entomologisk forening. s.27

## Eksterne lenker
*
Exoplectra

***Exoplectra*** er en slekt innen familien marihøner (Coccinellidae).

## Utseende
Små, bredt ovale marihøner, ofte nærmest sirkelrunde sett ovenfra. På farge kan de være ensfarget mørke med metallglans, eller røde og svarte.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Levevis

## Systematikk
Gruppen er muligens å regne som et synonym for Coccidulini.
* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Exoplectrinae]]** Crotch, 1874 - 85 arter
******* stammen Exoplectrini Crotch, 1874 - 84 arter
******** slekten ***Exoplectra*** Chevrolat, 1845
********* *[[Exoplectra aenea]]* (Fabricius, 1801)
********* *[[Exoplectra angularis]]* Mulsant, 1850
********* *[[Exoplectra bimaculata]]* Costa, Almeida & Corrêa, 2008
********* *[[Exoplectra calcarata]]* (Germar, 1824)
********* *[[Exoplectra coccinea]]* (Fabricius, 1801)
********* *[[Exoplectra columba]]* Costa, Almeida & Corrêa, 2008
********* *[[Exoplectra fryi]]* Crotch, 1874
********* *[[Exoplectra miniata]]* Germar, 1824 
********* *[[Exoplectra misahualli]]* Szawaryn & Czerwiński, 2022
********* *[[Exoplectra rubicunda]]* Mulsant, 1850
********* *[[Exoplectra schaefferi]]* Gordon, 1985
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Azoria

***Azoria*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera). 

## Beskrivelse
Middelsstore, gjerne bredt ovale, fint hårete, blanke, rødlige marihøner. 

## Levevis

## Utbredelse

## Systematikk
* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Ortaliinae]]** Mulsant, 1850
******* stammen Ortaliini  Mulsant, 1850 - ca. 50 arter
******** slekten ***Azoria*** Mulsant, 1850
********* *[[Azoria subviolacea]]* Mulsant, 1850

## Referanser




## Eksterne lenker
*
George Johansson

**Nils George Raymond Johansson** (født 1946) er en svensk forfatter av barne- og ungdomslitteratur, hovedsakelig om teknikk og science fiction, blant annet serien om «Martin Mekk» (svensk: *Mulle Meck*). Han er far til skuespilleren Erik «Jerka» Johansson.

## Referanser
Ghosting (videospillterminologi)

**Ghosting** er et gamingutrykk som har sin opprinnelse tilbake til slutten av 90-tallet og omhandler i prinsippet at døde spillere forteller levende hvor andre spillere befinner seg i spillet.

## Begrepets opprinnelse
Begrepet opprinnelse har vært til stede siden spilling over internett ble et fenomen, men i de senere år har begrepet blitt mindre brukt da det nye begrepet for oppførselstypen, ghosting, har blitt mer allment.

## Betydning
Mange spill tillater andre deltakere å observere spillet mens det pågår fra ulike perspektiver; avhengig av spillet, tillater perspektiver ofte at en kan observere bevegelsen til en eller flere spillere. Ved å tillate dette kan man observere og kommunisere med en medsammensvoren ved hjelp av en sekundær kommunikasjonsmetode (som for eksempel Discord) for å informere om en feller eller posisjonen til motstandere. 

## Beslektet betydning
Noen systemer hindrer inaktive spillere fra å observere motstanderne, men det finnes metoder for å unngå dette på.
Ghosting kan også brukes mot spillere som strømmer direkte til plattformer som Twitch for å observere spilleren og lagets posisjon og statistikk. Men i dagens samfunn blir dette som oftest kalt for stream sniping.
Shilajit

**Shilajit** er en svart-brun masse som skilles ut fra steiner i høyfjellet, særlig er det forekomst i Himalaya.

Innen folkemedisinen har shilajit vært anvendt i flere tusen år, og er en komponent innenfor ayurvedisk medisin. Det finnes ikke solid vitenskapelig dokumentasjon på at shilajit har noen helsemessig effekt.

## Referanser
Brede og smale data

**Brede og smale tabeller** er to alternative metoder for å presentere tabelldata.

* En **bred tabell** er en tabell hvor hver variabel har en egen kolonne, altså at tabellen er «brettet ut».
* En **smal tabell** er en tabell hvor det brukes en egen verdikolonne og tilhørende variabelkolonne som angir kontekst. Man kan dermed bruke færre kolonner, men flere rader, for å angi de samme dataene. Tabellen blir dermed «stablet» i høyden.

Det er mulig å konvertere tabeller fra den ene typen visningen til den andre.

## Brede tabeller
I en bred tabell vises de forskjellige variablene i hver sin kolonne:

## Smale tabeller
I en smal tabell vises noen av variablene i en variabelkolonne, og den tilhørende verdien for hver enkelte variabel i en egen verdikolonne som inneholder alle verdiene. Man kan si at variabelkolonnen viser konteksten til verdien.

En fordel med smale tabeller i datasystemer (samt med penn og papir, forøvrig) er at det er enklere å endre dem siden det å legge til en ny variabel ikke krever endringer i strukturen til tabellen. De kan også være enklere å implementere teknisk. Ulempen er at de er mindre leselige for mennesker.

## Implementeringer
Mange systemer for statistikk og databehandling har funksjoner for å konvertere mellom brede og smale tabeller. Programmeringspråket R har for eksempel pakken tidyr med flere, og i Python har pandas-pakken funksjonen melt for å konvertere fra bred til smal tabell.

I forbindelse med datatransformasjon blir prosessen med å konvertere en tabell fra smal til bred noen ganger kalt «pivotering»,. I pandas-pakken for Python kan funksjonen pivot brukes for å omforme (transformere) fra smal til bred.

## Se også
* Databasenormalisering
* Informasjonsgrafikk
* Pivottabell
* Tabell
* Tabell (database)

## Referanser
Scymnomorphus

***Scymnomorphus*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera). 

## Beskrivelse
Ganske små, gjerne dråpeformede, fint hårete, blanke, ensfarget brunlige marihøner. I motsetning til mange andre marihøner har de ikke sterke farger. Antennene er ganske små, klubbeformede, beina korte.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, Sør-Amerika og Sørøst-Asia.

## Systematikk

* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Microweiseinae]]** Leng, 1920
******* stammen Sukunahikonini Kamiya, 1960
******** slekten ***Scymnomorphus*** Weise, 1897
### Liste over artene

* *[[Scymnomorphus apterus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus australis]]* (Chazeau, 1975)
* *[[Scymnomorphus bicolor]]* (Kamiya, 1965)
* *[[Scymnomorphus bimaculatus]]* Szawaryn, 2018
* *[[Scymnomorphus castaneus]]* (Sicard, 1931)
* *[[Scymnomorphus colombianus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus cuspidatus]]* Wang & Ren, 2012
* *[[Scymnomorphus elongatus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus facetus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus fulvus]]* Ślipiński & Tomaszewska, 2005
* *[[Scymnomorphus glabripilosus]]* (Fürsch, 1997)
* *[[Scymnomorphus globosus]]* (Gordon, 1977) 
* *[[Scymnomorphus hirtus]]* Ślipiński & Tomaszewska, 2005
* *[[Scymnomorphus isolateralis]]* Wang & Ren, 2012
* *[[Scymnomorphus japonicus]]* (Reitter, 1889)
* *[[Scymnomorphus kausi]]* Szawaryn, 2018
* *[[Scymnomorphus ker]]* Ślipiński & Tomaszewska, 2005
* *[[Scymnomorphus luteus]]* Ślipiński & Tomaszewska, 2005
* *[[Scymnomorphus magnopunctatus]]* Wang & Ren, 2012
* *[[Scymnomorphus maximus]]* (Fürsch, 1997)
* *[[Scymnomorphus minutus]]* (Fürsch, 1974)
* *[[Scymnomorphus monticola]]* (Sasaji, 1967)
* *[[Scymnomorphus niger]]* Weise, 1897
* *[[Scymnomorphus orchidion]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus papuensis]]* Szawaryn, 2018
* *[[Scymnomorphus parvulus]]* Weise, 1897
* *[[Scymnomorphus perpusillus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus popei]]* (Vazirani, 1982)
* *[[Scymnomorphus prapawan]]* (Chazeau, 1979)
* *[[Scymnomorphus principensis]]* Gomes Alves, 1961
* *[[Scymnomorphus punctatissimus]]* (Fürsch, 2003)
* *[[Scymnomorphus punctipennis]]* Weise, 1899
* *[[Scymnomorphus pygmaeus]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus rotundatus]]* Weise, 1897
* *[[Scymnomorphus stephensi]]* (Gordon, 1977)
* *[[Scymnomorphus storeyi]]* Ślipiński & Tomaszewska, 2005
* *[[Scymnomorphus subevanidus]]* (Blackburn, 1895)
* *[[Scymnomorphus triangularis]]* (Gordon & Almeida, 1991)
* *[[Scymnomorphus wagneri]]* (Fürsch, 2001)
* *[[Scymnomorphus xiaomengyangus]]* Wang & Ren, 2012
* *[[Scymnomorphus yadongensis]]* Wang & Ren, 2012
* *[[Scymnomorphus zeijsti]]* (Chazeau, 1986)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Moss Fotballklubb i 1987

Moss Fotballklubb spilte sesongen 1987 i 1. divisjon, som da var det øverste nivået i norsk fotballs ligasystem. Laget endte sesongen på førsteplass.

Nyopprykkede Moss hadde i flere år vært betraktet som et talentfullt lag, men ustabile i prestasjonene. I 1987 falt bitene endelig på plass. De sparket sesongen i gang med seier over forhåndsfavorittene  i åpningskampen, og holdt seg i teten året ut. Da de slo  i august, hadde Moss opparbeidet seg hele seks poengs ledelse på tabellen. At de i september tapte fire av fem kamper, tillot  å innta tabelltoppen da det bare gjenstod to serierunder. Tilfeldighetene falt seg slik at da Moss møtte Molde på bortebane i siste serierunde, ble det et oppgjør som skulle avgjøre vinneren av seriemesterskapet. Selv om Molde var førende i kampen, kom Moss seirende ut av oppgjøret med målene scoret av vingene Carsten Bachke og Geir Henæs.

I Norgesmesterskapet ble Moss overraskende slått ut allerede i tredje runde av lokalrivalen , som på tidspunktet ledet tabellen i 2. divisjon. Råde holdt Moss unna til ekstraomgangene var over, så kampen måtte avgjøres på straffespark. Erland Johnsen ble syndebukken for Moss da han bommet det avgjørende straffesparket, etter å ha brent et straffespark også i kampens første omgang.

## Tabell

### Tabellplasseringer etter serierunde

## Kamper
### Seriekamper

### Norgesmesterskapet i fotball

## Spillerstatistikk

## Referanser


## Kilder
*
Edvard Botterli Udnæs

**Edvard Botterli Udnæs** var leder i Elevorganisasjonen for perioden 2021/2022. Han ble valgt på Elevorganisasjonens landsmøte, Elevtinget. Tidligere har han vært leder i Elevorganisasjonen i Oslo. Han gikk på videregående opplæring på Oslo Katedralskole. I dag studerer han statsvitenskap ved Universitetet i Oslo.
Ghosting (andre betydninger)

**Ghosting** kan sikte til:

* Ghosting, det å bryte all kommunikasjon med noen uten en forklaring eller advarsel
* Ghosting, en form for juksing i spill
Sericoderus

***Sericoderus*** er en slekt av bittesmå biller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. Én art er kjent fra Norge.

## Utseende
Knøttsmå til små (0,5 – 2&nbsp;mm), ovale biller, flate til sterkt hvelvede. Noen er glatte og blanke, andre fint hårete og matte, på farge vanligvis brunlige eller svarte. **Hodet** er ganske lite, hos de fleste slektene ligger det under brystskjoldet og er ikke synlig ovenfra. Antennene er 8-10 leddete, med en tre- eller femleddet, løs kølle, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, vanligvis omtrent halvsirkelformet sett ovenfra. Bakhjørnene er ofte trukket bakover til spisser. Bakerst er brystskjoldet vanligvis litt bredere enn dekkvingene. Disse er rundet ovale, ofte tvert avbrutt bakerst slik at de ikke dekker de bakerste bakkroppsleddene. De mangler punktrekker. **Beina** er ganske korte, lårene flate, føttene fire-leddete. Punktbillene kan ligne mye på fjærvinger (Ptiliidae), men kan skilles fra disse på at hodet er mindre, flygevingene "normalt" utviklede, ikke fjærformede, og kroppsformen vanligvis mer hvelvet.

## Levevis
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **punktbiller**, Corylophidae LeConte, 1852
****** Underfamilien punktbiller, Corylophinae LeConte, 1852
******* stammen Sericoderini Matthews, 1888
******** slekten ***Sericoderus*** Stephens, 1829 :
********* *[[Sericoderus basalis]]* Sharp in Blackburn & Sharp, 1885
********* *[[Sericoderus brevicornis]]* Matthews, 1890
********* *[[Sericoderus castaneus]]* (Reitter, 1877)
********* *[[Sericoderus debilis]]* Casey, 1900
********* *[[Sericoderus flavidus]]* LeConte, 1852
********* *[[Sericoderus lateralis]]* (Gyllenhal, 1827)  - i Norge
********* *[[Sericoderus minutus]]* Matthews, 1894
********* *[[Sericoderus obscurus]]* LeConte, 1852
********* *[[Sericoderus pecirkanus]]* Reitter, 1908
********* *[[Sericoderus pubipennis]]* Sharp in Blackburn & Sharp, 1885
********* *[[Sericoderus quadratus]]* Casey, 1900
********* *[[Sericoderus subtilis]]* LeConte, 1852

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* 
* *Sericoderus* sp., fra *Atlas of the family Corylophidae of Russia*. http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/images/ser_spkm.jpg
Nesolathrus

***Nesolathrus*** er en slekt av vedsoppbiller som lever av sopp, gjerne på eller i døde trær. Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Små til middelsstore (1 – 6&nbsp;mm), avlange, brunlige biller. 

## Levevis
I  motsetning til andre vedsoppbiller lever ikke disse artene på sopp, men eter pollen, blant annet i hannkongler på furu. 

## Utbredelse
Den eneste, navngitte arten lever på Seychellene, men slekten har også blitt registrert i Karibia (Guadeloupe) og på Hawaii.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802 
***** Familien **[[vedsoppbiller]]**, Mycetophagidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Bergininae]]** Leng, 1920
******* Slekten ***Nesolathrus*** Scott, 1922
******** *[[Nesolathrus typicus]]* Scott, 1922

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Migneauxia

***Migneauxia*** er en slekt av små muggbiller som lever av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2&nbsp;mm lange og gjerne brunaktige på farge. 

## Utseende
Knøttsmå til små (1-2&nbsp;mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, som oftest brun-, rød- eller gulaktige på farge. Barkmuggbiller (Corticariinae) er mer kompakte og kraftigere bygt enn ribbemuggbillene, glatte og gjerne noe blanke. **Hodet** er mer eller mindre avrundet med større og flatere fasettøyne. **Brystskjoldet** er mye bredere enn langt, gjerne bare litt smalere enn dekkvingene, tydelig punktert, men uten ribber og uten innskjæringer av sidekanten, som er lett tannet. **Dekkvingene** mangler lengderibber, men har tydelige, ganske grove punktrekker. **Beina** er slanke, men tydelige mer robuste enn hos ribbemuggbillene.

## Levevis
Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien muggbiller (Latridiidae)
****** Underfamilien **[[barkmuggbiller]]**, Corticariinae
******* Slekten ***Migneauxia*** Jacquelin du Val, 1859 
### Liste over artene

* *[[Migneauxia atrata]]* Johnson, 2007
* *[[Migneauxia crassiuscula]]* (Aubé, 1850)
* *[[Migneauxia fuscata]]* Johnson, 2007
* *[[Migneauxia grandis]]* Dajoz, 1966
* *[[Migneauxia inflata]]* Rosenhauer, 1856
* *[[Migneauxia lederi]]* Reitter, 1875
* *[[Migneauxia mirei]]* Dajoz, 1966
* *[[Migneauxia ottoi]]* Johnson, 2006
* *[[Migneauxia phili]]* Johnson, 2007
* *[[Migneauxia psammeticha]]* (Motschulsky, 1867)
* *[[Migneauxia renaudi]]* Dajoz, 1966
* *[[Migneauxia subdola]]* Johnson, 1977

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hjemrejsestyrelsen

**Hjemrejsestyrelsen** er et statlig forvaltningsorgan som ble opprettet i Danmark den 1. august 2020 og som arbeider med å rådgi og tilrettelegge hjemreise for utlendinger uten lovlig opphold i Danmark. Direktoratet er underlagt Udlændinge- og Integrationsministeriet.

Claes Nilas ble ved opprettelsen konstituert som direktør for Hjemrejsestyrelsen. Per 2023 er han fortsatt direktør for Hjemrejsestyrelsen.

## Oppgaver
Hjemrejsestyrelsen ivaretar oppgaver vedrørende hjemsendelse, vilkår for innkvartering, hjemreisestøtte, Nationalt ID-center og sekretariatsbetjening av Udlændingenævnet og Flygtningenævnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Deunk

**Hans Jørgen Deunk** (født 1962) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for  og .

Deunk er oppvokst i Moss med far fra Nederland. Han ble oppflasket i ungdomsavdelingen til , hvor han fikk sin seniordebut i 1980, og spilte seg inn på laget i 1981.

Med Moss vant han Norgesmesterskapet i 1983. Midtveis i 1984-sesongen skiftet han klubb til , og endte opp med å avrunde sesongen med å vinne NM også for dem. Det gjorde ham til den første til å vinne NM med to forskjellige klubber to år på rad.

Etter 1989-sesongen valgte Deunk å gi seg med toppfotball i en alder av 27 år, da han fant at det ikke lenger lot seg gjøre å kombinere fotballkarriere på toppnivå med jobb i Moss Avis, drift av nyåpnet gatekjøkken og familieliv. Siden han ga seg som fotballspiller har Deunk drevet gatekjøkken og eiendomsfirma.

### Landskamper

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos Norges Fotballforbund
Pseudesarcus

***Pseudesarcus*** er en slekt av vedsoppbiller som lever av sopp, gjerne på eller i døde trær. Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Middelsstore, avlange og litt flate, blanke, mørkbrunlige vedsoppbiller. Oversiden er kraftig punktert med fine hår. Antennene er trådformede.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Panama).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802 
***** Familien **[[vedsoppbiller]]**, Mycetophagidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Esarcinae]]** Reitter, 1882
******* Slekten ***Pseudesarcus*** Champion, 1913
******** *[[Pseudesarcus villosus]]* Champion, 1913

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Triphyllus

***Triphyllus*** er en slekt av biller som lever av sopp, gjerne på eller i døde trær. De kan være ganske vanlige, men fører et skjult levevis og man ser dem sjelden. 

## Utseende
En liten, avlangt-oval, blank, rødbrun vedsoppbille, dekkvingene med et bredt, svart tverrbånd. Kroppen er fint punktert og fint hårete.

## Levevis
Denne arten lever på oksetungesopp (*Fistulina hepatica*) som vokser på gamle eiketrær.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Europa og Midtøsten. I Norge er den bare funnet på et par lokaliteter i Vest-Agder og er oppført som sterkt truet (EN) på den norske rødlisten fra 2021 
## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802 
***** Familien **[[vedsoppbiller]]**, Mycetophagidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Mycetophaginae]]**
******* Slekten ***Triphyllus*** Dejean, 1821
******** børstevedsoppbille, *[[Triphyllus bicolor]]* (Fabricius, 1777)
******** †*[[Triphyllus heeri]]* Oustalet, 1874 - fossil art fra Oligocen

## Referanser




## Kilder
* Hansen, L.O. og Sagvoden, B.A. 2007. Notes on Norwegian Coleoptera 6. Norwegian journal of Entomology 54: 75-80.
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Lillehammer Kvinnefotballklubb

**Lillehammer Kvinnefotballklubb** (stiftet i 1987) var en fotballklubb fra Lillehammer. Klubben var en ren kvinnefotballklubb. Den 1. januar 2024 fusjonerte klubben med Lillehammer Fotballklubb, og ble med det en del av Lillehammer FK.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carlo Agostini

**Carlo Agostini** (født 22. april 1888 i San Martino di Lupari i provinsen Padova i Italia; død 28. desember 1952 i Venezia) var en italiensk katolsk geistlig og biskop. Han var først biskop av Parma og denere patriark av Venezia. Han ble designert kardinal men døde før paven rakk å kreere ham.
## Liv og virke
### Ptest
Carlo Agostini studerte filosofi og katolsk teologi i Treviso og Roma. Den 24. september 1910 mottok han prestevielsens sakrtament, og fikk anledning til å fortsette med høyeree studier. Fra 1913 til 1932 underviste han ved presteseminaret i Treviso, aom han var rektor for siden 192.
### Biskop av Padova
Den 20. januar 1932 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Padua. Han ble bispeviet 10. april 1932 av Andrea Giacinto Longhin, med erkebiskop Elia Dalla Costa av Firenze og biskop Eugenio Beccegato av Ceneda som medkonsekrerende. I 1936 ble Agostini apostolisk administrator av Treviso.

### Patriark av Venezia
Pave Pius XII utnevnte ham den 5. februar 1949 til patriark av Venezia.

Paven kunngjorde at den 29. november 1952 ville bli elevert til kardinal. Men Carlo Agostini døde 28. desember 1952 av en parkinsonlidelse, to uker før konsistoriet skulle finne sted, slik at han ikke ble kardinal.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
* Erkebiskop Andrea Giacinto Bonaventura Longhin, O.F.M. Cap. (1863-1936) *1904
* Patriark *Carlo Agostini* (1888-1952) *1932

## Referanser
Archeocrypticus

***Archeocrypticus*** er en artsfattig slekt av biller som lever av sopp. 

## Utseende
Små (1,5 – 3,8&nbsp;mm), ovale biller, hvelvede, mørkebrune eller svarte, matte. De kan ligne på glattbiller (Phalacridae) eller på visse skyggebiller (Tenebrionidae). Oversiden er kledt med spredte, fine og korte hår. Hodet er kort og bredt, med 11-leddete antenner som er litt lenger enn hode + brystskjold. De ytterste tre antenneleddene danner en svak kølle. Brystskjoldet (pronotum) har avrundede sider, tilsmalnet framover, ved roten så bredt som dekkvingene. Dekkvingene er avlangt ovale uten tydelige punktrekker. Beina er ganske lange og slanke, fram- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete.

## Levevis
Disse billene kan finnes mellom løvstrø og i råtnende plantemateriale. De er soppetere. De voksne flyr om natten og kan av og til komme tallrikt til lys.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Archeocrypticidae]]** Kaszab, 1964
****** Slekten *[[Archeocrypticus]]* Kaszab, 1964
******* *[[Archeocrypticus topali]]* Kaszab, 1964 – Argentina

## Kilder

## Eksterne lenker
*
Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering

**Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering (STAR)** er en dansk, statlig etat som ble opprettet med virkning fra 1. januar 2014 ved en sammenslåing av Arbejdsmarkedsstyrelsen og Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pterogenius

***Pterogenius*** er en slekt små biller som er kjent fra Sørøst-Asia.
## Utseende
Små (2,3-3,4 millimeter) biller.

## Levevis
Artene lever på kjuker.

## Utbredelse
Slekten er beskrevet fra Sri Lanka.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[Pterogeniidae]]** Crowson, 1953
****** Slekten ***Pterogenius*** Candéze, 1861 - to arter:
******* *[[Pterogenius besucheti]]* Lawrence, 1977
******* *[[Pterogenius nietneri]]* Candeze, 1861

## Eksterne lenker
*
Hektor-dommen

**Hektor-dommen** (Rt. 1950 s. 1108) er en dom avsagt av Norges Høyesterett den 12. desember 1950 om fordeling av forsikringsansvar.

Saken gjaldt skipet DS «Hektor», bygget i 1921 og eid av Bruusgaard Kiøsteruds Skibsaktieselskab i Drammen, som havarerte i åpen sjø 7. mai 1946. Spørsmålet var om havariet skyldtes det harde været som hadde vært i januar 1946 på en reise skipet hadde til Norfolk, sammenholdt med skipets alder på over 25 år, eller om bombingen som skipet ble utsatt for 22. mars 1945, under andre verdenskrig, kunne være en del av årsaken. Spørsmålet var avgjørende for om det var Statens Krigskaskoforsikring eller Skibsassuranceforeningen «Vidar» som skulle dekke skaden, eller eventuelt en fordeling. Høyesteretts flertall slo fast at bombingen var en avgjørende årsak til skaden, og fordelte forsikringsansvaret med 60&nbsp;% på Statens Krigskaskoforsikring og 40&nbsp;% på Skibsassuranceforeningen «Vidar».

Høyesterettsdommen har blitt et prejudikat for at en hendelse som inntreffer i forsikringsperioden kan føre til en skade som inntreffer etter at forsikringsperioden er utløpt, og følgelig føre til at forsikringen skal gjelde. I ettertid har dette medført at det i flere sjøforsikringer er tatt inn såkalte «anti-hektor-klausuler» for å sikre seg mot slikt ansvar.
Dircaea

**Dircaea** er en slekt av biller som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørke biller med oransje tegninger på dekkvingene. Antennene er sagtakkede, knapt fortykket mot spissen. Pronotum er klokkeformet.

## Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[vedborere]]**, Melandryidae Leach, 1815
****** Underfamilien vedborere, Melandryinae Leach, 1815
******* Stammen Dircaeini Kirby, 1837
******** Slekten ***Dircaea*** Fabricius, 1798 - 12 arter
********* *[[Dircaea australis]]* 
********* *[[Dircaea bimaculipennis]]* 
********* *[[Dircaea erotyloides]]* 
********* *[[Dircaea fusca]]* 
********* *[[Dircaea horiei]]* 
********* *[[Dircaea liturata]]* 
********* *[[Dircaea quadriguttata]]* 
********* *[[Dircaea shibatai]]* 
********* *[[Dircaea tetraspilota]]* 
********* *[[Dircaea tibialis]]* 
********* *[[Dircaea ussuriensis]]* 
********* *[[Dircaea vitalisi]]* 

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Praemordella

***Praemordella***  er en utdødd slekt av broddbiller.  

## Utseende
Middelsstore, avlange broddbiller, ligner på de moderne artene i gruppen men skiller saeg fra disse ved noen morfologiske særtrekk.

## Levevis
De voksne billene av de nålevende broddbillene spiser nektar og kan finnes ganske tallrikt på åpne blomster, særlig i skjermplantefamilien (Apiaceae) og kurvplantefamilien (Asteraceae), i solskinn. De er livlige og løper kvikt omkring, de flyr også godt og gjerne. Om de blir forstyrret, ruller de seg sammen og lar seg falle ned på bakken. Denne vanen har gitt dem navnet "tumbling flower beetles" på engelsk. Larvene lever i råtnende død ved, eller de minerer i stengelen på ulike urteaktige planter. Det er uvisst hva de faktisk spiser.

## Utbredelse i tid og rom
Gruppen er kjent fra fossiler fra Jura (165-155 millioner år før nåtid) fra Kasakhstan.

## Systematisk inndeling
Disse slekten blir none ganger plassert i gruppen Mordellini.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[broddbiller]]**, Mordellidae Latreille, 1802
****** Underfamilien †**[[Praemordellinae]]** Scegoleva-Barovskaja, 1929  - tre utdødde slekter
******* Slekten †***Praemordella*** Scegoleva-Barovskaja, 1929 - én art
******** †*[[Praemordella martynovi]]* Scegoleva-Barovskaja, 1929

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
Han-na Chang

**Han-Na Chang** (Koreansk: 장한나, født 1982) er en sørkoreansk dirigent og cellist.

Født i Suwon, Gyeonggi-do, South Korea, begynte Chang med å lære piano i 3-års alderen og cello som 6-åring.  I 1993, flyttet hennes familie til de Forente Statene, hvor hun ble innskrevet i pre-college-avdelingen Juilliard School.  I 1993 deltok hun på Mischa Maiskys mesterklasser i Siena, Italia, og fortsatte å studere med ham privat. I 1994 konkurrerte hun i den femte Rostropovich internasjonale cellokonkurranse, og ble tildelt førsteprisen samt samtidsmusikkprisen.  Chang studerte deretter privat med Mstislav Rostropovich.  I 1995 debuterte hun med Tchaikovskys Variations on a Rococo Theme og Saint-Saëns' Cello Concerto No. 1 med Rostropovich som dirigerte London Symphony Orchestra.  I tillegg til studier ved Juilliard, leste Chang filosofi ved Harvard University.Harvard University.

Chang utviklet deretter en interesse for dirigering, og studerte hod James DePreist.  Hun debuterte som profesjonell dirigent i Korea i 2007.  I 2009 grunnla hun Absolute Classic Festival, basert i Gyeonggi-provinsen, Korea, med fokus på unge musikere, og fungerer som dens kunstneriske leder.  Chang debuterte som dirigent i Storbritannia med Philharmonia Orchestra i januar 2012, og dirigerte Royal Liverpool Philharmonic for første gang i februar 2012.  Hennes musikalske fokus hadde nå skiftet til dirigering istedenfor cello.

Chang gjestedirigerte Qatar Philharmonic Orchestra i juni 2012.  I desember 2012 kåret orkesteret henne til sin neste sjefsdirigent.  I september 2014 sa Chang opp musikklederskapet for orkesteret, med umiddelbar virkning, med henvisning til "vedvarende administrative vanskeligheter og uforsonlige kunstneriske forskjeller med ledelse".

Chang ble hovedgjestedirigent for Trondheim Symfoniorkester fra og med sesongen 2013–2014. I mars 2016 kunngjorde orkesteret utnevnelsen av Chang som sin neste sjefdirigent, med virkning fra sesongen 2017–2018. Hun er den første kvinnelige dirigenten som ble utnevnt til sjefdirigent for Trondheim Symfoniorkester. I november 2018 kunngjorde orkesteret forlengelsen av Changs kontrakt som sjefdirigent gjennom sesongen 2022–2023.
Chang har blitt utnevnt til Erste Gastdirigentin (hovedgjestedirigent) for Symphoniker Hamburg, fra og med sesongen 2022–2023.

## Priser
* Classical Super-star of Tomorrow ved Gramophone Magazine (UK) (2006)

## Plateinnspillinger
* Vivaldi Cellokonserter (2008)
* Lalo Romanse -  Cellokonsert & andre stykker (2007)
* Sjostakovitsj Cellokonsert nr.1 / Cellosonate (2006)
* Prokofjev Symfonikonsert / Cellosonate (2003)
* Camille Saint-Saëns Le Cygne (Svanen) (2001)
* Haydn Cellokonsert Nr.1 C-dur and Cello konsert Nr.2 D-dur (1998)
* Tsjajkovskij Variasjoner over Rococotema/Saint-Saëns Cellokonsert Nr.1  (1996)

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://www.hannachangmusic.com/ Artistens offisielle webside
Cyanopenthe

***Cyanopenthe*** er en artsfattig underfamilie av biller som er knyttet til døde trær infisert av kjuker, der larvene utvikler seg. Det norske navnet er litt misvisende da noen (ikke-norske) arter er knyttet til bartrær.

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørke løvsoppbiller, gjerne med blålig metallglans. Antennene har en fem-leddet, sagtakket klubbe.

## Levevis
Løvsoppbillene er skogsinsekter knyttet til døde trær der det vokser kjuker og andre vednedbrytende sopper. De voksne billene, som er aktive om natten, kan ofte finnes i barksprekker eller under barken på døde trær. De legger også eggene i barksprekker, og de nyklekte larvene finner veien til nylig framsprungne fruktlegemer av kjuker, som de lever av. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[løvsoppbiller]]**, Tetratomidae Billberg, 1820
****** Underfamilien **Penthinae** Lacordaire, 1859
******* Slekten *[[Cyanopenthe]]* Nikitsky, 1998 - Asia
******** *[[Cyanopenthe leei]]* Hsiao, Pollock & Barclay, 2015 
******** *[[Cyanopenthe granulata]]* Ji & Ren, 2019
******** *[[Cyanopenthe hirtiscutellara]]* Ji & Ren, 2019
******** *[[Cyanopenthe metallica]]* (Champion, 1916)
******** *[[Cyanopenthe taiwana]]* Hsiao, Pollock & Barclay, 2015 
******** *[[Cyanopenthe thailandica]]* Nikitsky, 1998

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Pisenus

***Pisenus*** er en slekt av løvsoppbiller som er knyttet til døde trær infisert av kjuker, der larvene utvikler seg. 

## Utseende
Små (ca. 2 mm), langstrakt-ovale løvsoppbiller, oversiden fint hårete, tett og fint punktert, halvblank, mørk. Antennene er nokså jevnt utvidet mot spissen uten en klart markert klubbe.

## Levevis
Løvsoppbillene er skogsinsekter knyttet til døde trær der det vokser kjuker og andre vednedbrytende sopper. De voksne billene, som er aktive om natten, kan ofte finnes i barksprekker eller under barken på døde trær. De legger også eggene i barksprekker, og de nyklekte larvene finner veien til nylig framsprungne fruktlegemer av kjuker, som de lever av. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[løvsoppbiller]]**, Tetratomidae Billberg, 1820
****** Underfamilien **[[Piseninae]]**
******* Slekten ***Pisenus*** Casey, 1900  – Nord-Amerika, Asia
******** *[[Pisenus chujoi]]* Miyatake, 1960
******** *[[Pisenus formosanus]]* Miyatake, 1974
******** *[[Pisenus humeralis]]* (Kirby, 1837)
******** *[[Pisenus pubescens]]* Casey, 1900

## Referanser




## Eksterne lenker
* https://seabassando.net/?page_id=3085  Nettside (på japansk) om *Pisenus insignis*, med bilder

*
Dieseldyr

**Dieseldyr** er en rekke bakterier, alger og sopp som forekommer i diesel. Disse mikrobene forekommer når det innføres vann i dieselen. Med vannet evner mikrobene å overleve, mens dieselen fungerer som næringskilde for dem. I en stillestående beholder med diesel og vann, hvor da det dannes separate lag mellom dieselen og vannet, trives dieseldyrene i sjiktet akkurat mellom dieselen og vannet.

Dieseldyr er problematiske for dieselmotorer ettersom de etterlater seg en seig, geleaktig guffe som forårsaker fortetning i filtre og slanger, og kan være kilde til motorproblemer. Dieseldyr trenger også en veldig liten mengde vann for å overleve, lite nok til at kondens alene kan gi opphav til dieseldyr, men i en helt vanntørr tank, dør de. Dieseldyr formerer seg også raskt. En dieseldyrbiomasse kan vokse til å bli 10 kilo, som da blir et flere centimeter tykt lag i selv store tanker, på så lite som 12 timer.

Dieseldyr formerer seg raskere i biodiesel enn diesel raffinert fra olje, ettersom biodiesel er lettere å bryte ned for mikrobene.

## Arter
En rekke arter bakterier og sopp kan gi opphav til eller være del av dieseldyr.

* Bakterier: *[[Clostridium]]*, *[[Desulfotomaculum]]*, *[[Desulfovibrio]]*, *[[Flavobacterium]]*, *[[Acidovorax facilis]]*, *[[Pseudomonas]]*, *[[Sarcina (genus)|Sarcina]]*.
* Sopper: Strålemuggslekta, *[[Candida keroseneae]]*, *[[Fusarium]]*, *[[Hormoconis resinae]]*.

## Referanser
Arne Løvstad

**Arne Løvstad** (født 30. mai 1927 på Ringsaker, død 10. september 2020 i Moelv) var en norsk kunstner, blant annet kjent for å ha tegnet kommunevåpenet til Ringsaker kommune, utført utsmykking i tre på Sporveienes administrasjonsbygg i Oslo og utformet motivet for fondveggen i Ringsaker gravkapell. Han var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo i 1952–1956 under Olav Mosebekk, Thorbjørn Lie-Jørgensen, Finn Faaborg og Tormod Sjåmo, og ved Statens kunstakademi i Oslo i 1956–1959 under Per Krohg og Alexander Schultz.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Arne Løvstad i *[[Norsk kunstnerleksikon]]*
Sitarida

***Sitarida*** er en slekt av snyltebiller. De er blant de svært få billene som lever som parasittoider, det vil si at larvene utvikler seg på en vert som de til slutt dreper, i motsetning til ekte parasitter som ikke dreper verten sin. 

## Utseende
Hannene er middelsstore, avlange, brunsvarte snyltebiller med reduserte, smale dekkvinger. Med sine reduserte dekkvinger kan de overflatisk minne om visse kortvinger. Antennene er korte og sagtakkede, gjerne gulbrune, hodet forhioldsvis stort og bredt, bredest bakerst med avrundede tinninger, ganske store fasettøyne. Pronotum er klokkeformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er korte, gjerne gulbrune, tilsmalnende, med opphøyde lengderibber. Bakkroppen er ganske lang og spoleformet.

## Levevis
Snyltebillene lever som parasitoider på andre insekter, det vil si at larvene utvikler seg på eller inne i en vert som de til slutt dreper. Denne slekten angriper larvene til ulike trebukker.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[snyltebiller]]**, Ripiphoridae (=Rhipiphoridae)
****** Underfamilien **[[Hemirhipidiinae]]** Heller, 1921
******* Slekten ***Sitarida*** White, 1846 
******** *[[Sitarida flavicornis]]* (Pascoe, 1863)
******** *[[Sitarida gigas]]* Riek, 1973
******** *[[Sitarida hopei]]* White, 1846
******** *[[Sitarida nigricans]]* Riek, 1973
******** *[[Sitarida picta]]* Riek, 1973
******** *[[Sitarida pictipes]]* (Blackburn, 1899)
******** *[[Sitarida quadriloba]]* Lea, 1914
******** *[[Sitarida scabriceps]]* Lea, 1914

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Sitarida* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/c6cf90e6-0838-4aec-982a-23fe7bc6c9c9 Besøkt 28.4. 2023

*
Clinops

***Clinops*** er en gruppe av snyltebiller som skiller seg ganske mye fra andre biller når det gjelder utseende og levevis. De er blant de svært få billene som lever som parasittoider, det vil si at larvene utvikler seg på en vert som de til slutt dreper, i motsetning til ekte parasitter som ikke dreper verten sin. 

## Utseende
Hannene er middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, brunlige til svarte snyltebiller med fullstendige dekkvinger. Ulikt en del andre snyltebiller er kjønnene nokså like bortsett fra antennene. Antennene er trådformede hos hunnene, kamformede hos hannene.

## Levevis
Snyltebillene lever som parasitoider på andre insekter, det vil si at larvene utvikler seg på eller inne i en vert som de til slutt dreper. Dette i motsetning til såkalte ekte parasitter, som ikke dreper verten sin. Blant vertene finnes kakerlakker, treborende biller, bier og veps. De nyklekte larvene, som blir kalt planidium-larver, er små, langbeinte og kjappe. De kryper omkring til de finner en passende vert og hekter seg fast i denne, og forandrer seg deretter til en tykk, kortbent larve som spiser på verten.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[snyltebiller]]**, Ripiphoridae (=Rhipiphoridae)
****** Underfamilien **[[Micholaeminae]]** Viana, 1971
******* Slekten ***Clinops*** Gerstäcker, 1855 - 4 arter
******** *[[Clinops badius]]* Gerstäcker, 1855
******** *[[Clinops inexpectatus]]* Engel, Falin & Batelka, 2019
******** *[[Clinops perpessus]]* Engel, Falin & Batelka, 2019
******** *[[Clinops spectabilis]]* Schaufuss, 1873

## Referanser




## Eksterne lenker

*
B-VM i ishockey for menn 2000

**[[Ishockey-VM 2000|B-VM i ishockey for menn 2000]]** var det andre nivået i VM-hierarkiet. Turneringen ble arrangert i Katowice i Polen fra 12. til 21. april 2000. Kampene ble spilt i Spodek og Lodowisko Spodek «Satelita».

Tyskland vant turneringen og rykket opp til A-puljen for 2001 (som fra 2001 ble omdøpt til «toppdivisjonen»). De var samtidig kvalifisert som vertsnasjon for toppdivisjonen i 2001. Formatet med kvalifiseringsturneringer ble avskaffet fra 2001 (med unntak av kvalifisering for Fjernøsten). Dette var samtidig siste år at B-puljen ble spilt med de tradisjonelle åtte lag. Fra 2001 ble puljen omdøpt til «1. divisjon» og bestod av to grupper med seks lag i hver. På grunn av utvidelsen av B-puljen til tolv lag hver var det intet nedrykk til C-puljen (som fra 2001 ble omdøpt til «2. divisjon»).

## Arenaer

## Kvalifisering

## Dommere
IIHF utnevnte følgende dommere og linjedommere til å dømme kampene under turneringen:

## Resultater
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.

----

----

----

----

----

----

## Sluttplassering

Turneringens Sluttplassering ifølge IIHF:

## Prisutdeling
### Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble kåret til turneringens beste målvakt, forsvarsspiller (back) og løper av IIHFs direktorat:

### Allstar-lag
Turneringens allstar-lag ble stemt frem av internasjonale medier ved avslutningen av turneringen. Følgende spillere ble stemt frem:

## Statistikk
### Toppscorere

Kilder: IIHF.com

;Hat-tricks
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  

### Beste målvakter
*De fem beste målmaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter.*

Kilde: IIHF.com
;Målvakter med shutouts («holdt nullen»)
*  
*  
*  

## Se også
*VM i ishockey for menn 2000
**A-VM i ishockey for menn 2000
**C-VM i ishockey for menn 2000
**D-VM i ishockey for menn 2000

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
** 
* 
* 
*
Os Håndbak Klubb

**Os Håndbak Klubb** er en norsk håndbak-klubb i Os i Vestland fylke, stiftet i 1994. Klubbleder er Frode Veim Haugland.

## Kjente utøvere
Kjente utøvere i klubben er Arne Thuen, Frode Veim Haugland og Ronny Bruarøy Risøen. Arne Thuen har 14 VM medaljer hvorav 7 VM gull. Frode Veim Haugland har 26 NM gull.

## Referanser
C-VM i ishockey for menn 2000

**[[Ishockey-VM 2000|C-VM i ishockey for menn 2000]]** var det tredje nivået i VM-hierarkiet. Turneringen ble arrangert i Beijing i Kina fra 20. til 26. mars 2000. Kampene ble spilt i Century Star.

Ungarn vant C-VM. På grunn av omstrukteringen av VM-formatet rykket fire av turneringens ni lag opp til VM 1. divisjon for 2001, mens ingen lag rykket ned til 2. divisjon. Boikotten av Jugoslavia var nå opphevet og laget fikk derfor gjenoppta sin vante plass i C-puljen.

## Arena

## Kvalifisering

## Dommere
IIHF utnevnte følgende dommere og linjedommere til å dømme kampene under turneringen:

## Gruppespill
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+08.00.

### Gruppe A

----

----

### Gruppe B

----

----

### Gruppe C

----

----

## Finalerunde
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+08.00.

### Plasseringsrunde (7.–9. plass)

----

----

### Plasseringsrunde (4.–6. plass)

----

----

### Finale (1.–3. plass)

----

----

## Sluttplassering

Turneringens Sluttplassering ifølge IIHF:

## Statistikk
### Toppscorere

Kilder: IIHF.com

;Hat-tricks
*  
*  
*  
*  
*  
*  

### Beste målvakter
*De fem beste målmaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter.*

Kilde: IIHF.com
;Målvakter med shutouts («holdt nullen»)
*  **(2)** 
*  

## Se også
*VM i ishockey for menn 2000
**A-VM i ishockey for menn 2000
**B-VM i ishockey for menn 2000
**D-VM i ishockey for menn 2000

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
**  IIHF Archive.
* 
* 
*