Néophytos Edelby

**Néophytos Edelby** (arabisk: نيوفيتوس اديلبى; født 10. november 1920 i Aleppo i Syria, død 10. juni 1995) var erkebiskop for det gresk-melkittiske katolske eparkiet Aleppo.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Elias (hans dåpsnavn) var den eldste av barne til Abdallah Edelby og den armenske Lucie Battouk. Etter første skoleår på fransiskanernes skole i Aleppo begynte han som tolvåring hos de aleppinske basilianerne der han avla munkeløfter i 1936 og fikk klosternavnet Neophytos. Han ble gitt dette navnet til minne om biskop Neophytos Nasri av Saïdnaya i Syria, som var biskop i dette senere nedlagte bispedømmet fra 1722 til 1930 som spilte en viktig rolle da det som skulle bli den melkittisk-katolske kirke etablerte sine bånd til paven. 

Så studerte han ved De hvite fedres presteseminar St. Anne i Jerusalem.

### Prest
Den 20. juli 1944 ble han utnevnt til og konsekrert yil kapellan som aleppiniansk basilianer. I 1946 dro han for ytterligere studier ved Det pavelige Lateranuniversitet i Roma, der han i 1950 ble doktor *[[utriusque juris]]*. Årene 1950-1953 virket Edelby som professor ved St. Anne, 1953-1959 for de aleppinske basilianere i Libanon, og fra 1959 som personlig assistent til patriark Maximos IV Sayegh.

### Hjelpebiskop i patriarkatet Antiokia
Neophytos Edelby ble den 5. desember 1961 utnevnt til hjelpebiskop i det melkittiske patriark Antiokia, og den 24. desember 1961 ble dette og likeså den samtidige utnevnelse til titulærerkebiskop av *Edessa in Osrhoene* for gresk-melkittene bekreftet. Patriarken av Antiokia, erkebiskop Maximos IV Sayegh, bispeviet ham den 25. februar 1962. Edelby deltok fra 1962 til 1965 ved alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil.

### Erkebiskop av Aleppo
Den 6. mars 1968 ble Neophytos Edelby utnevnt til erkebiskop av Aleppo, og innehadde det embedet til sin død den 10. juni 1995. 

Hans forgjenger i Aleppo var erkebiskop Athanase Toutounji, og hans etterfølger skulle bli erkebiskop Jean-Clément Jeanbart.

I 1986 utnevnte pave Johannes Paul II til medlem av kommisjonen som skulle utarbeide Den katolske kirkes katekismes nye utgave. Denne kommisjonen bestod av tolv kardinaler og biskoper: leder var kardinal Joseph Ratzinger. Edelby ble senere erstattet av biskop Paul Gay Noujeim.

Under sin embedsperiode var han medkonsekrator av:

* Erkebiskop Nicolas Hajj, hjelpebiskop i Antiokia for melkittene
* Erkebiskop Boutros Raï, hjelpebiskop i Antiokia for melkittene
* Biskop Guerino Dominique Picchi, apostolisk vikar av Aleppo
* Erkebiskop Michel Yatim, erkebiskop av Latakia i Syria
* Biskop Armando Bortolaso, apostolisk vikar av Aleppo
* Erkebiskop Isidore Battikha, hjelpebiskop i Damaskus
* Biskop Antoine Audo, biskop av Aleppo for kaldeerne

## Verker i utdrag
* «Essai sur l'autonomie legislative jurisdectionelledes chrétiens et d'Orient sous la domination musulmane de 663 à 1517.» Diss. jur. utr. Roma 1950 (frlvis publikasjon i *Archives d'histoire du droit orientale 1950-51*, 307-351)
* *Liturgicon. Missel byzantin à l'usage of fidèles. Ed. you renouveau*, Beyrouth 1960 (opptrykk 1991), også oversatt til tysk
* *Souvenirs du Concile Vatican II (11 octobre 1962-8 décembre 1965)*. Grec Melkite Catholic Centre de Recherche, Beyrouth, 2003

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Biskop Leonce (?-1686) 
* Patriark Athanasius Dabbas (1647–1724) *bispeviet 1685
* Biskop Néophytos Nasri (?–1731) *1722
* Biskop Euthyme Fadel (Maalouly) (?–1774) *1724
* Patriark Cyril VII (François) Siaj (Siage) (?–1796) *1763
* Patriark Agapios III Matar B.C. (1736–1812) *1795
* Patriark Maximos III Michel Mazloum (1779–1855) *1810
* Patriark Clément Bahous (1799–1882) *1836
* Patriark Grégoire II Youssef (Sayyour) (1823–1897) *1856
* Patriark Cyrille VIII Geha (1840–1916) *1885
* Patriark Dimitrios I (Joseph) Cadi (Kadi) (1861–1925) *1903
* Patriark kardinal Maximos IV Saigh (1878-1967) *1919
* Erkebiskop *Néophytos Edelby* (1920-1995) *1962

## Referanser


## Litteratur
* Nagi Edelby, Pierre Masri (red.): «Mélanges en mémoire de Mgr Neophytos Edelby» (1920-1995) (*Textes et études sur l'Orient chrétien* 4). Cedrac 2005 ISBN 9953-455-30-9