Hermann Boehm

**Hermann Boehm** (født 18. januar 1884 i Rybnik, død 11. april 1972 i Kiel) var en tysk generaladmiral under andre verdenskrig.

## Liv og aktivitet

### Tidlig karriere
Boehm ble innrullert som sjøkadett i den keiserlige marinen den 1. april 1903, og fikk grunnopplæringen sin på skoleskipet «Stein».

Under første verdenskrig tjenestegjorde kapteinløytnant Boehm (fra 19. september 1914) som kommandant på ulike torpedobåter. Under slaget ved Skagerrak kommanderte han torpedobåten G 41, og i 1917 ledet han båten V 69. Hans innsats under krigen ble anerkjent med tildelingen av begge klassene av Jernkorset, Ridderkorset av det Kongelige Husordenen av Hohenzollern med sverd, og Friedrich-August-Korset.

### Mellomkrigstiden (1919 til 1939)
Boehm ble først avskjediget i 1919, men ble reaktivert i Reichsmarine i 1920 og tjenestegjorde hovedsakelig i stabsstillinger frem til 1933. Den 3. oktober 1933 ble Boehm utnevnt til kommandant på slagskipet «Hessen» for ett år, før han høsten 1934 ble forfremmet til kontreadmiral og utnevnt til leder for oppklaringsstyrkene. I begynnelsen av den spanske borgerkrigen fra 25. august 1936 til 3. august 1937, kommanderte han samtidig de tyske sjøstyrkene utenfor den spanske kysten. Den 1. april 1937 ble Boehm utnevnt til viseadmiral og til kommanderende admiral for marinestasjonen i Nordsjøen. I begynnelsen av 1938 ble han admiral, og i november samme år ble han flåtesjef (Flottenkommando).

### Andre verdenskrig
I august 1939 hørte Boehm sammen med andre militære representanter en tale av Hitler i dennes residens på Obersalzberg (se: Hitlers tale for de øverste kommandantene 22. august 1939). Hitler skisserte sine krigsplaner for det forestående angrepet på Polen. Boehm skrev noen notater under talen, som senere under Nürnberg-prosessene – sammen med andre opptegnelser – ble brukt til å rekonstruere denne talen samt som bevis på den tyske statsledelsens aggressive hensikter på det tidspunktet ('For oss er alternativet å handle eller bli ødelagt på lang sikt').

Bare kort tid etter starten av andre verdenskrig ble Boehm løst fra sin tidligere kommando, og den 21. oktober 1939 ble flagget hans som flåtesjef hentet inn. Han ble deretter permittert uten oppgaver i flere måneder.

Under okkupasjonen av Norge i april 1940 (Operasjon Weserübung) ble Boehm den 10. april 1940 utnevnt til kommanderende admiral i Norge, det vil si øverstkommanderende for de tyske okkupasjonsstyrkene. I denne stillingen, som han beholdt til 1943, var han stadig i konflikt med lederen av den tyske sivilforvaltningen i Norge, Gauleiter Josef Terboven (NSDAP). Motsetningen mellom de to mennene begynte da Terboven i juli 1940 forsøkte å tvinge de norske parlamentsmedlemmene til å etterkomme hans krav om å avsette det norske kongehuset under trussel om å etablere et riksprotektorat i Norge. Boehm, som hadde betenkeligheter med dette som han omtalte en «komedie», lot deretter Hitler bli informert om denne planen av marinekommandanten, Erich Raeder, som forbød gjennomføringen og i stedet beordret opprettelsen av en regjering bestående av «kommissariske» statsråder. I september 1940 var «ethvert fruktbart samarbeid» mellom ham og Terboven umulig da Terboven i en radiotale i forbindelse med dannelsen av Hitlers pålagte ekspertregjering urettmessig beskyldte det norske parlamentet for å ha forsøkt å avsette kongen i juli, og dermed lot som om han ikke hadde noe med det å gjøre og at parlamentsmedlemmene hadde handlet på eget initiativ.

Fra deres sammenstøt i 1940 hadde Terboven betraktet ham som sin «største fiende» ifølge Boehm, og gjort alt for å forvise ham og hans medarbeider Schreiber fra Norge. Terboven hadde gjentatte ganger angitt Boehm til Hitler og fremmet falske anklager mot ham. For eksempel, i sin rapport til Hitler om unntakstilstanden i Trondheim den 6. oktober 1942 – hvor Terboven hadde latt 34 nordmenn bli skutt – beskyldte han Boehm for sabotasje av sitt tiltak. På den annen side sendte Boehm flere klager gjennom Raeder til Hitler frem til 1942, der han motsatte seg Terbovens politikk i Norge og presenterte alternativer.

I løpet av hans tid i Norge ble Boehm forfremmet til generaladmiral den 1. april 1941. Den 20. november 1941 mottok han i den første tildelingsrunden av Kriegsmarine, den nylig stiftede tyske kransen i gull.

Noen få uker etter at Raeder ble erstattet av Karl Dönitz som øverstkommanderende for marinen, ble Boehm i mars 1943 avsatt fra sin stilling i Norge. Hans offisielle avskjed fant sted den 31. mai 1943, og den 1. juni 1943 ble han til slutt stilt til disposisjon for Kriegsmarine.

Fra 1. mars 1944 ble Boehm reaktivert: Han ble nå brukt i inspeksjonen av utdanningssystemet til Kriegsmarine frem til 31. mars 1945, da han endelig ble løslatt.

### Etterkrigstiden
Da tiltalen mot de hovedanklagede krigsforbryterne ble reist i september 1945, bodde Boehm i sitt hjem i Marutendorf, som i dag er en del av Achterwehr i distriktet Rendsburg-Eckernförde.

Boehm hadde vært blant de militære lederne i Wehrmacht som var til stede under Hitlers tale til øverstbefalshaverne den 22. august 1939 på Obersalzberg. Innholdet i denne talen spilte nå en viktig rolle i forbindelse med tiltalen mot storadmiral Raeder, den gang øverstkommanderende for Kriegsmarine. Det fantes en protokoll av denne belastende talen, men den ble ikke laget samtidig, men først senere, og det ble først fremlagt av anklagen, men senere beskrevet som «uoffisielt». Det eneste dokumentet som ble anerkjent som gyldig og troverdig for retten, var en håndskrevet opptegnelse som generaladmiral Boehm hadde laget samme kveld som Hitlers tale. Dette dokumentet ble gitt av Boehm til Walter Siemers, forsvareren til storadmiral Raeder, med tilbud om å vitne samtidig. Dette papiret ble lagt ved i rettsdokumentene som «Raeder Exhibit 27».

## Fonter

* *Norge mellom England og Tyskland.* Klosterhaus-Verlag, Lippoldsberg 1956.

## Litteratur

* Dermot Bradley (red.), Hans H. Hildebrand, Ernest Henriot: *Tysklands admiraler 1849–1945.* *De militære karrierene til marine-, ingeniør-, medisinske, våpen- og administrative offiserer med rang som admiral.* Bind 1: *A–G.* Biblio Verlag, Osnabrück 1988, ISBN 3-7648-1499-3, s. 126–127.
* Rolf Johannesson: *Offiser i en kritisk tid.* Verlag Mittler & Sohn GmbH, Herford og Bonn 1989, ISBN 3813203018 .
* Eberhard Kliem: *Generaladmiral Hermann Boehm, en tysk marineoffiser på 1900-tallet.* *Århundre.* Isensee Verlag, Oldenburg 2011, ISBN 978-3-89995-798-3

## Referanser


## Eksterne lenker

* Institutt for samtidshistorie München-Berlin: *[http://www.ifz-muenchen.de/archiv/zs/zs-0012.pdf Vitnelitteratur på nett.]* *[http://www.ifz-muenchen.de/archiv/zs/zs-0012.pdf ZS 12, Boehm, Hermann]* (PDF-fil; 13,91 MB). Erklæring, utskrifter, korrespondanse fra Boehm; Etc.
* Zeitungsartikel über Hermann Boehm    
* Estate Federal Archives N 172