open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lars Olsen Follum

**Lars Olsen Follum** (1822-1905) var en norsk distrikslege og politiker.

Han vokste opp i Norderhov som sønn av gårdbruker Ole Follum og hustru Marthe Pedersdatter.

## Yrkeskarriere
Han tok medisinsk embetseksamen 1845, og ble deretter privatpraktiserende bylege i Ålesund og fattiglege i Borgund 1846&ndash;1856. Der eksperimenterte han med framstilling av tran til medisinsk bruk, og fikk sin tran prisbelønt på den internasjonale industriutstillingen i Paris 1855.

Han ble utnevnt til distriktslege i Alten med bosted Talvik 21. april 1856, og fikk fri bolig ved Alten sykehus 1859. 
Etter lang tjeneste i Alta fikk han innvilget pensjon fra 1. september 1879, og flyttet da til Laksevåg.

## Politiske meritter
Han ble valgt til ordfører for Alten-Talvig kommune for periodene 1857&ndash;1859 og 1861&ndash;1863, og forsatte som ordfører for Alta i perioden 1864&ndash;1865. Han ble gjenvalgt Altas ordfører for perioden 1876&ndash;1879.

Han var forlikskommissær, medlem av skolekommisjoner, av kommisjoner for ordning av skattelignings- og fengselsvesenet i Finnmark og av en kongelig kommisjon for ordning av jord- og skogforholdene i amtet. Da Finmarkens Landhusholdningsselskap ble opprettet etter hans initiativ 1859 ble han formann i selskapets bestyrelse. Han var adm.dir. for Altens Sparebank fra dens stiftelse 1861.

Han ble valgt til 2. vara til Stortinget for Finmarkens Amt 1859,
og til 4. vara til Stortinget for Finmarkens Amt 1865.

I 1859 foreslo han at staten skulle opprette tre eller fire fiskeriinspektørposter. Stortingets næringskomité var skeptiske til forslaget, men ga likevel en første beskjedne bevilling til  praktisk-vitenskapelige undersøkelser av saltvannsfiskeriene. Dermed var grunnsteinen lagt for norsk havforskning.

## Gårdbruker
Som gårdbruker fikk han ved hjelp av innleid agronom oppdyrket flere hundre mål uryddet mark til eng for vinterfôr, og satte igang klippfisktørking i Alta.

## Referanser
Ronald Ignacio Lunas

**Ronald Ignacio Lunas** (født 27. november 1966 i Magsaysay i Davao del Sur på Filippinene, død 2. januar 2024 i Davao City) var en filippinsk geistlig og katolsk biskop av Pagadian.

## Liv og virke
### Prest
Ronald Lunas studerte filosofi og katolsk teologi i Davao City og mottok prestevielsens sakrament for bispedømmet Digos den 7. april 1992.

Etter en kort periode med arbeid i pastoral omsorg ved Immaculate Conception Parish i Caburan, ble han sendt til Roma fra 1993 til 1996 for videre studier. Han oppnådde lisensiat i teologi fra Det pavelige gregorianske universitet. 

Etter hjemkomsten var han i utgangspunktet foreleser og senere direktør for St. Francis Xavier regionale seminar i Davao City. Fra 2005 til 2008 var han kansler for bispedømmets kurie og deretter sogneprest i Davao City. Fra 2013 var han biskoppeligg vikar for presteskapet i bispedømmet Digos og var medlem av konsultorkollegiet og presterådet. Fra 2014 til han ble utnevnt til biskop, var han også sogneprest i menigheten *St. Joseph the Worker* i Santa Cruz.

### Biskop av Pagadian
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Pagadian 22. november 2018. Biskopen av Digos, Guillermo Dela Vega Afable, ordinerte ham til biskop den 11. februar året etter i katedralen i Digos. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Ozamis, Martin Jumoad, og Lunas' forgjenger Emmanuel Treveno Cabajar. Innsettelsen i bispedømmet Pagadian fant sted 25. mars 2019.

Lunas døde den 2. januar 2024 i Davao City i en alder av 57 år etter en bypassoperasjon.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo Di Pietro  (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Erkebiskop Antonio Franco (1937-) *1992
* Biskop Guillermo Dela Vega Afable (1951- ) *2001
* Biskop *Ronald Ignacio Lunas* (1966- 2024) *2019

## Referanser
Spillet (norsk realityserie)

***Spillet*** er et norsk realityprogram som har gått på TV 2 siden 2024.

## Format
Tolv deltakere blir fraktet til en hemmelig destinasjon, uten å vite hva de skal og hvilke regler som gjelder. Der skal deltakerne bo sammen i tolv dager, der de blir filmet døgnet rundt. Spillet blir ledet av en stemme, kalt «Kuben». Hver dag skal deltakerne stå ovenfor et nytt spill og en påfølgende eliminering. Det er deltakerne som bestemmer hvem som må forlate spillet, og til slutt skal det stå igjen én vinner som stikker av med en pengesum som er opptjent gjennom «Spillet».

*Spillet* blir beskrevet som «urettferdig» og skal utfordre deltakernes «sosiale strategier, mentale styrke, logikk, personlige karakter og samarbeidsevne».  

## Deltakere
### Sesong 1 (2024)

### Sesong 2 (2025)

### Sesong 3 (2025)
Sesong 3 ble spilt inn i første halvdel av 2025, og her kunne hvem som helst søke om å få delta. Sesong 3 hadde premiere på TV 2 Play og TV 2 Direkte 1. oktober 2025.

### Sesong 4 (2026)
Sesong 4 hadde premiere på TV 2 Direkte og TV 2 Play 22. februar 2026.

### Sesong 5 (2026)
Denne er nok en versjon med vanlige folk.

### Sesong 6 (2027)
Ny versjon med kjendiser ble spilt inn våren 2026.

## Panelet

## Priser og nominasjoner

## Referanser

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside
*
Fernando Gómez

**Fernando Gómez Colomer** (født 1965) er en spansk tidligere fotballspiller som storparten av spillerkarrieren spilte for . Som fotballspiller var han kjent mononymt som **Fernando**.

Få dager etter sin 18-årsdag kronet Fernando Gómez sin seniordebut i en cupkamp for sin hjembys klubb Valencia CF med en av lagets tre scoringer. Over de femten sesongene han spilte for Valencia, markerte han seg som en målfarlig offensiv midtbanespiller. Innsatsen for Valencia ble belønnet med åtte opptredener for , deriblant et innhopp for Spania i gruppespillskampen mot  i VM-sluttspillet i 1990. Da han forlot Valencia i 1998 hadde han satt klubbrekord i antall spilte kamper, og var på fjerdeplass på listen over klubbens mestscorende spillere.

I 1998 signerte Fernando Gómez ettårskontrakt med , som da spilte på nest øverste divisjonsnivået i det engelske ligasystemet. Han spilte i en mer tilbaketrukket rolle på midtbanen enn han var vant med fra Valencia, og var derfor ikke like målfarlig. Han scoret to mål på sytten kamper fra start og to som innbytter. Da trener Mark McGhee fikk sparken i november, ble ikke Fernando Gómez lenger satset på i samme grad da Colin Lee overtok som trener. Fernando Gómez spilte bare to kamper under Lees ledelse. De siste månedene av den enslige sesongen han spilte for Wolves, spilte han utelukkende for reservelaget.

Fernando Gómez avrundet karrieren med én sesongs spill for CD Castellón på tredje divisjonsnivå i det spanske ligasystemet.

## Karriereoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Fernando Gómez Colomer – BDFutbol
*  Fernando Gómez Colomer – Real Federación Española de Fútbol
Malchinomorphus

***Malchinomorphus*** er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger. 

## Utseende
*Cephalomalthinus* er vanligvis ca. 10 mm lange, slanke, mer eller mindre rødlige bløtvinger. Hodet har små, utstående fasettøyne. Antennene er lange (nesten så lange som kroppen) og sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er trapesfomet, gjerne litt lengre enn bredt, overflaten ujevn med riller og groper. Brystskjoldets bakhjørner er vanligvis avrundet avsatt, men ikke tydelig utstående. Dekkvingene skjuler normalt hele bakkroppen og er dekt av fine hår.

## Levevis
*Cephalomalthinus* finnes på blomster, trær og busker. Larvene lever som predatore (rovdyr).  

## Utbredelse
Selketen er utbredt i Sørøst-Asia (Taiwan).

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Cantharoidea]]**
**** familien  **[[bløtvinger]]** (Cantharidae)
***** underfamilie «storbløtvinger» (Cantharinae) 
****** slekten ***Malchinomorphus*** Pic, 1922
******* *[[Malchinomorphus longiceps]]* (Pic, 1908)
******* *[[Malchinomorphus maculithorax]]* Wang & Yang, 1993

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paramaronius

***Paramaronius*** er en slekt av biller blant bløtvingene.

## Utseende
Middelsstore (gjerne 6-9 millimeter), smale biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene, som bare dekker rundt halve bakkroppen. Et karakteristisk trekk er at dekkvingene er kledt med lange, ullaktige, lyse hår. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede. Pronotum er rektangulært med markerte hjørner. Disse artene er gjerne middelsstore og farget i kombinasjoner av svart og brungult.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til det nordlige Argentina i sør.

## Systematisk inndeling

* orden **biller** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Cantharoidea]]**
**** familien **[[bløtvinger]]** (Cantharidae)
***** underfamilie **[[Chauliognathinae]]** LeConte, 1861
****** stamme Chauliognathini LeConte, 1861
******* slekten ***Paramaronius*** Wittmer, 1963
******** *[[Paramaronius brancuccii]]* Biffi, 2015
******** *[[Paramaronius campbelli]]* Brancucci, 1983
******** *[[Paramaronius cavipennis]]* Biffi, 2015
******** *[[Paramaronius freyi]]* Wittmer, 1963
******** *[[Paramaronius gounellei]]* (Pic, 1906)
******** *[[Paramaronius impressipennis]]* (Pic, 1906)
******** *[[Paramaronius kraatzi]]* (Pic, 1938)
******** *[[Paramaronius menieri]]* Brancucci, 1982
******** *[[Paramaronius serranus]]* Biffi, 2015
******** *[[Paramaronius unituberculatus]]* Biffi, 2017 - Argentina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lamellipalpus

***Lamellipalpus*** er  en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys. 

## Utseende
Hannene er middelsstore (4-6,5 millimeter), avlangt-ovale, gulbrune til svarte lysbiller med trådformede antenner. Palpenes ytre ledd har påfallende, store, bladformede vedheng. Hunnene og larvene er foreløpig ukjente.

## Levevis
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen.  Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier.  Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

## Utbredelse
Artene lever i Sørøst-Asia (Nepal, India, Myanmar, Thailand, Kina).

## Systematisk inndeling

* Orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** Underorden ** [[Polyphaga]]**
*** Overfamilie ** [[Cantharoidea]]**
**** Familien **[[lysbiller]]** (Lampyridae Fleming, 1821)
***** underfamilie **[[Ototretinae]]** McDermott, 1964
******* slekten ***Lamellipalpus*** Maulik, 1921
******** *[[Lamellipalpus atripalpis]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus bombayensis]]* Maulik, 1921
******** *[[Lamellipalpus brendelli]]* Wittmer, 1995
******** *[[Lamellipalpus constantini]]* Brancucci & Geiser, 2007
******** *[[Lamellipalpus flavomarginatus]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus kubani]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus longipalpis]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus manipurensis]]* Maulik, 1921
******** *[[Lamellipalpus nepalensis]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus nigripennis]]* (Pascoe, 1887)
******** *[[Lamellipalpus pacholatkoi]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus sinuaticollis]]* Brancucci & Geiser, 2009
******** *[[Lamellipalpus unicolor]]* Kawashima, 2010

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Troglomethes

***Troglomethes*** er en artsfattig slekt av biller som finnes i Nord-Amerika. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

## Utseende
Små til middelsstore (2,5 – 11,5&nbsp;mm), avlange biller med myke dekkvinger. **Hodet** er bredt med små, mer eller mindre utstående fasettøyne. Antennene er lange, enten tråd- eller kamformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt. **Dekkvingene** er jevnbrede, nokså lange og myke. De dekker hele bakkroppen. **Beina** er slanke, hos noen er det fjerde fotleddet tolappet. **Larvene** er ukjente.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien Omethidae
***** Underfamilien Omethinae – Nord-Amerika og Japan
****** Slekten ***Troglomethes*** Wittmer, 1970 – Nordvestre Nord-Amerika
******* *[[Troglomethes leechi]]* Wittmer, 1970
******* *[[Troglomethes oregonensis]]* Wittmer, 1970

## Referanser


## Eksterne lenker
Fra Delta Interactive key. *Drilonius*: http://delta-intkey.com/elateria/images/lew95605.jpg. *Matheteus*: http://delta-intkey.com/elateria/images/pmathet1.jpg. *Omethes*: http://delta-intkey.com/elateria/images/lew95604.jpg
*
Storfossen kraftverk

**Storfossen kraftverk** var et vannkraftverk i Gratangen kommune i Troms.

Det var et elvekraftverk som utnyttet et fall på 58 meter i Storelva, som renner ut i Gratangsfjorden.

Installert effekt var 300 kW. Årsproduksjon var 2 GWh.

Bygget i 1947. Nedlagt i 2010 da Fossan kraftverk ble påbegynt. Kraftstasjon og rørgate er beholdt. Inntaksdam ble revet og ombygd da et nytt inntak ble anlagt for Fossan.

## Referanser


## Kilder
* NVE vannkraftdatabase
* NRK (2015): Fylkeskonservatoren i Troms vil bevare funkisinspirert kraftstasjon fra 1947.
Artur Grzegorz Miziński

**Artur Grzegorz Miziński** (født 13. februar 1965 i Opole Lubelskie i Lublin-voivodskapet i Polen) er en katolsk prelat og hjelpebiskop i Lublin.
## Liv og virke
### Prest
Artur Miziński ble presteviet for bispedømmet Lublin av biskop Bolesław Pylak den 23. mars 1989.

Fra 1992 til 1994 studerte han kanonisk rett ved Det pavelige universitet Santa Croce i Roma og tok doktorgraden ved det pavelige Lateranuniversitet.
### Hjelpebiskop i Lublin
Den 3. mai 2004 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Tarasa in Numidia* og hjelpebiskop i Lublin. Erkebiskopen av Lublin, Józef Życiński, ordinerte ham til biskop den 30. mai samme år; medkonsekratorer var frn emeriterte erkebiskopen av Lublin, Bolesław Pylak, og biskopen av Sandomierz, Andrzej Dzięga. Han ble deretter utnevnt til generalvikar.

I 2014 ble han valgt til generalsekretær for Den polske biskopskonferanse og ble løst fra sitt bostedskrav i Lublin erkebispedømme og sine plikter som hjelpebiskop i løpet av sin funksjonstid.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Kardinal Franciszek Macharski (1927-2016) *1979
* Erkebiskop Józef Mirosław Życiński (1948-2011) *1990
* Biskop *Artur Grzegorz Miziński* (1965-) *2004

## Referanser
Marc Bohan

**Roger Maurice Louis Bohan** (1926–2023) var en fransk motedesigner som særlig er kjent for sine 30&nbsp;år i motehuset Dior.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kappe land

**Kappe land** er en lek hvor man deler en sirkel i "kakestykker" eller “land” med kniv. Mellom to og fem deltakere (eventuelt flere) kan konkurrere. Leken var nok mest populært i Norge frem til ut på 1950- eller 1960-tallet.

Man lager (streker opp med pinne eller kniv) en sirkel på baken, ca. 1,5 meter eller gjerne mer, i myk jord eller sand hvor en kniv kan stå. Man deler (streker opp) sirklene i like mange like deler (kakestykker) som det er deltakere, og man velger hvert sitt land (kakestykke). Første deltaker står i sitt land og kaster kniven slik at den står med spissen ned innenfor sirkelen i et av de andre landene, deltakeren tegner en strek i samme retning som knivbladet står over nabolandet. Man visker borte den ene halvdelen av streken (grensen) mellom sitt land og nabolandet og erobrer på denne måten land. Neste deltaker kaster kniven og kapper sin del land. Blir ikke kniven stående i bakken, er det neste deltager sin tur. Blir en deltager sitt land så lite at deltageren ikke kan stå på ett ben i det er deltakeren ute av spillet. Den som er igjen til sist vinner leken.

Like eller lignende spill finnes i andre land som Tyskland hvor de spilte Land abnehmen. I Storbritannia spilte man også et spill med kniv de kalte Mumblety-peg, men dette var mer ett spill for ungdom enn for barn.

Det er i nyere tid kommet varianter hvor man ikke bruker kniv.

## Referanser
Norwegian Cruise Lines flåte

**Norwegian Cruise Lines flåte** består av havgående mega-cruiseskip som tilhører det amerikanske cruiserederiet Norwegian Cruise Line (forkortet NCL eller Norwegian) med hovedkontor i Miami i Florida. NCL har per august 2023 en flåte på 19 skip hvorav alle skip (med unntak av MS «Pride of America») har navn med prefikset «Norwegian», som NCL startet å bruke på sine skip på slutten av 1990-årene.

## NCLs nåværende flåte

### MS «Norwegian Spirit»

### Sun-klassen

### Dawn-klassen

### MS «Pride of America»

### Jewel-klassen

### Epic-klassen

### Breakaway-klassen

### Breakaway Plus-klassen

### Prima-klassen

## NCLs tidligere skip

### «De hvite skipene»

### SS «Norway»

### MS «Seaward»

### Royal Viking Star-klassen

### Dreamward-klassen

### MS «Leeward»

### MS «Norwegian Crown»

### MS «Norwegian Dynasty»

### MS «Norwegian Majesty»

## Skip aldri levert til NCL

### MS «Seaward»

### SS «Independence»

### SS «United States»

## Kommende skip for NCL

## Referanser


## Eksterne lenker

*  Cruise Ships | Norwegian Cruise Line
Finn Berg

Finn Berg (1897–1942) var en norsk offiser fra Oslo.  Han ble henrettet den 7. oktober 1942, som en av de ti sonofrene i Trøndelag, under unntakstilstanden i Midt-Norge under andre verdenskrig.

Berg, en erfaren yrkesoffiser, tjenestegjorde som stabssjef ved 5. divisjon i Trondheim fra 1937. Under de dramatiske hendelsene den 9. april 1940, da Tyskland invaderte Norge, befant han seg på divisjonskontoret og deltok i forhandlingene om kapitulasjon i Trøndelag fra 3. mai. Etter kapitulasjonen reiste Berg nordover for å slutte seg til de gjenværende norske styrkene og tok kommandoen over en landvernbataljon i 6. divisjon i Nord-Norge.

Etter å ha gjennomgått et kort krigsfangenskap, ble Berg løslatt, som mange andre yrkesoffiserer, med betingelsen om å akseptere andre stillinger innen staten. Imidlertid nektet han å følge ordre om å inspisere tvangsutskrevne borgervakter, og han ble tidlig kontaktet for å bidra til oppbyggingen av et motstandsapparat i Midt-Norge. Han tok derfor ledelsen for industrivernet ved Trondhjems Mekaniske verksted, der han etablerte vernegrupper som også fungerte som beredskap for Milorg.

Kaptein Berg ble arrestert på Trønderheimen i Trondheim, der han midlertidig bodde, kvelden den 6. oktober. Tidligere på dagen hadde han blitt advart om fare, men valgte ikke å gå i dekning. Etter å ha blitt ført til Gestapo-hovedkvarteret på Misjonshotellet, ble han senere overført til Falstad fangeleir. Han ble henrettet sammen med de ni andre sonofrene ved daggry den 7. oktober 1942.

Under rettsoppgjøret etter krigen ble det avslørt at en tidligere kollega, som også var medlem av Nasjonal Samling (NS), hadde rapportert Berg til fylkesfører Henrik Rogstad. Denne NS-medlemmet hevdet at kapteinen utgjorde en farlig motstander. Dette kan ha vært årsaken til at Berg ble inkludert på listen som Rogstad presenterte for Josef Terboven i Stiftsgården i Trondheim den 6. oktober, og som dannet grunnlaget for utvelgelsen av sonofrene.

Da den tyske øverstkommanderende i Norge, general Nikolaus von Falkenhorst, spurte om grunnen til at kaptein Berg ble skutt, svarte Gestapo i Trondheim at den norske offiseren var en av de åndelige lederne for motstanden.

## Referanser
Den polske bispekonferanse

**Den polske bispekonferanse** (polsk: *Konferencja Episkopatu Polski*, forkortet *KEP*) er det sentrale samarbeidsorgan for biskopene i den katolske kirke i Polen.

## Forhistorie, fremvekst
De polske biskoper har en lang tradisjon for samarbeid, som har eksistert siden begynnelsen av polsk kirkehistorie, spesielt synlig etter 1418, da den polske bispekonferansen oppsto rundt erkebiskopene av Gniezno, den polske kirkes primas. I andre halvdel av 1700-tallet begynte biskopene av de latinske, bysantinske og armenske riter å holde konferanser på polsk territorium for å utveksle erfaringer og oppfatninger og for å koordinere pastoralt arbeid. 

I 1917 innkalte metropolitanerkebiskopen av Warszawa, erkebiskop Aleksander Kakowski, den første, ennå ikke offisielle, forsamling av biskoper fra de tre okkuperte deler av Polen. Den første generalforsamlingen fant sted kort tid etter reetableringen av Polen – i desember 1918 – under ledelse av den apostoliske visitator erkebiskop Achille Ratti (den senere pave Pius XI. Over tid tok strukturen til den polske bispekonferansen form, som fikk institusjonell og juridisk myndighet først etter Det andre Vatikankonsil (1965).

Den polske bispekonferanse henter sitt grunnlag i Det annet vatikankonsils dekret *Christus Dominus* (Art. 38) som ble videre  normert i Kirkeloven av 1983 (cc. 447–459 CIC).

## Presidenter
(Frem til 1994 var det øverske lederverv *[[ex officio]]* tilliggende den polske kirkes primas)
* 1919–1926 – kardinal Edmund Dalbor
* 1926–1948 – kardinal August Hlond
* 1948–1981 – kardinal Stefan Wyszyński
* 1981–2004 – kardinal Józef Glemp
* 2004–2014 – erkebiskop Józef Michalik
* Fra 2014 – erkebiskop Stanisław Gądecki

## Visepresidenter
* 1969–1978 – kardinal Karol Wojtyła
* 1979–1994 – kardinal Franciszek Macharski
* 1994–1999 – erkebiskop Henryk Muszyński
* 1999–2004 – erkebiskop Józef Michalik
* 2004–2014 – erkebiskop Stanisław Gądecki
* Fra 2014 – erkebiskop Marek Jędraszewski

## Generalsekretærer
* 1918–1919 – biskop Antoni Julian Nowowiejski
* 1919–1925 – biskop Henryk Przeździecki
* 1925–1926 – biskop Romuald Jałbrzykowski
* 1926–1946 – biskop Stanisław Kostka Łukomski
* 1946–1968 – biskop Zygmunt Choromański
* 1969–1993 – biskop Bronisław Wacław Dąbrowski
* 1993–1998 – biskop Tadeusz Pieronek
* 1998–2007 – biskop Piotr Libera
* 2007–2011 – biskop Stanisław Budzik
* 2011–2014 – biskop Wojciech Polak
* Fra 2014 – biskop Artur Miziński

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cretodermestes

***Cretodermestes*** er en utdødd slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae).  

## Utseende
En liten (2,5-3,2 millimeter), avlangt-oval, svart klanner.

## Levevis
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. 

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra Midtre Kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
**** Familien klannere, Dermestidae
***** Underfamilien **pelsbiller** (pelsklannere), Attageninae  Laporte de Castelnau, 1840
****** Stammen †Cretodermestini Deng, Slipinski, Ren & Pang, 2017
******* Slekten †***Cretodermestes*** Deng, Slipinski, Ren & Pang, 2017 - én fossil art
******** *[[Cretodermestes palpalis]]*Deng, Slipinski, Ren & Pang, 2017

## Referanser




## Litteratur
* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
* Herrmann, A. 2006. Nettside med mye informasjon om klannere og bildegalleri. Tekst på engelsk/tysk. Dermestidae
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller. Helsinki.
* Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om klannere, side 292-293.

## Eksterne lenker
*
Zhihuatempelet

**Zhihuatempelet** () er et buddhistisk tempel fra Mingdynastiet i Beijing, Kina. Det er lokalisert i Lumicang (禄米仓) *[[hutong]]*, i området Chaoyangmen i distriktet Dongcheng, innenfor the annen ringvei til nord for Jinbaojie-gaten, vest for området Yabaolu. Tempelet ble bygd i 1443 etter ordre fra Wang Zhen, en evenukk kontoret for overvåking av riter ved hoffet til Zhengtong-keiseren (regjerte 1436-1449 og 1457-1464).

## Referanser
The Dead End

***The Dead End*** (originaltittel: *Lie ri zhuo xin*) er et kinesisk kriminaldrama fra 2015 regissert av Cao Baoping. Filmen følger tre menn, en politimann, en fisker og en taxisjåfør, som sammen begikk en forferdelig forbrytelse syv år tilbake. Alle tre lever tilsynelatende normale liv, men de blir hjemsøkt av fortiden når en etterforsker begynner å se nærmere på forbrytelsen. De ledende rollene spilles av Deng Chao, Duan Yihong, Guo Tao og Wang Luodan. Filmen er basert på en roman av Xu Yigua.

Filmen innbrakte 303 millioner yuan i Kina (ca $44 millioner, eller om lag 440 millioner kroner).

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards.

## Roller
(utvalg)

* Deng Chao – Xin Xiaofeng, politibetjent
* Duan Yihong – Yi Guchun
* Guo Tao – Yang Zidao, taxisjåfør
* Wang Luodan – Yi Guxia
* Jackie Lui – David, en taiwansk arkitekt 
* Xu Xihan – Tail, adoptivdatter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stokpalasset

**Stok-klosteret**, **Stok Gompa** eller Stokpalasset er et mahayana-buddhistisk kloster i landsbyen Stok i Leh-distriktet, Ladakh i det nordlige India, 15 km sør for byen Leh. Klosteret ble grunnlagt av Lama Lhawang Lotus i det 14. århundre og har et bibliotek som inneholder alle 108 bindene av Kangyur. En rituell dansemaskefestival blir holdt årlig.

## Referanser
Savoy Hotel

**Savoy Hotel** eller **Hotel Savoy** kan vise til:

* Savoy Hotel (London), hotell i London
* Elite Hotel Savoy, hotell i Malmö
* Hotel Savoy i Łódź, hotell i Łódź
* Savoy Hotel (Oslo), hotell i Oslo
Snegir

***Snegir*** (originaltittel: *Снегирь*) er en russisk katastrofefilm fra 2023 regissert av Boris Khlebnikov.

## Handling
Et gammelt og slitt skip kalt «Bullfinch» pløyer havet på leting etter fisk. Arbeiderne var mangfoldige, utholdende og målbevisste, drevet av ønsket om å jobbe og tjene penger. De fleste av dem har slektninger som venter på dem hjemme. Men to videobloggere, Nikita og Maxim, skaffer seg også arbeid blant sjømennene. De trodde at livet på sjøen kom til å være romantisk og spennende.

Men virkeligheten om bord på skipet visste seg snart å ikke være så fint som de hadde forestilt seg: I stedet møter de gjennomtrengende vind, er ofte iskalde, og må akseptere den uutholdelige fiskelukten, samt et hardt og røft mannskap. Plutselig rammer en kraftig storm, og mannskapet befinner seg plutselig i en begredelig situasjon.

## Skuespillere
* Veronika Aniskina
* Ilja Borisov
* Konstantin Gajokho som Andrej
* Oleg Kamensjtsjikov som Jevgenij
* Makar Khlebnikov som Nikita
* Mikhail Kremer som Serjoga
* Vladimir Lukjantsjikov som Dimon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
1993 (film)

***1993*** er en russisk dramafilm fra 2023 regissert av Aleksandr Veledinskij. Filmen skildrer livet til en liten familie i Moskva og hvordan de påvirkes av de dramatiske hendelsene som finner sted i Russland i 1993. Hovedrollene spilles av Ekaterina Vilkova og Yevgeny Tsyganov. Filmen er basert på en roman av Sergey Shargunov.

## Skuespillere
* Jekaterina Vilkova som Lena
* Jevgenij Tsyganov som Viktor
* Aleksandr Robak som Jans
* Aleksandra Rebjonok som Vika
* Grigorij Vernik som Aleksej Sid
* Elvira Sinelnik som Veronica Donskaja
* Maksim Lagasjkin som Mikhail

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Strasti po Matveju

***Strasti po Matveju*** (originaltittel: *Страсти по Матвею*) er en russisk romantisk dramakomedie fra 2023 regissert av Sergej Ilin.

## Handling
Matvej er en ung flittig altergutt, som drømmer om å få muligheten til å bli prest. Agata er en spontan, vågal kunstner som tar en dag av gangen og ikke er vant til å planlegge fremtiden, men heller tar ting som det kommer. Etter at Matvej og Agata møter hverandre, innser de at deres tilsynelatende veldig forskjellige verdener er forent av de samme problemene og verdiene.

## Skuespillere
* Denis Vlasenko som Matvej
* Valeri Zoidova som Agata
* Timofej Tribuntsev som onkel Fjodor
* Aleksej Rozin
* Olga Medynitsj
* Anar Khalilov som Major Robert
* Olga Bodrova som Varvara
* Aleksandr Miziov som Kir

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Orbeola

***Orbeola*** er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. 

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), ovale, noe flate, blanke, brunlige klannere. Antennene er klubbeformede, det ytterste leddet ganske stort. Oversiden er fint hårkledt. **Hodet** er rundet med middelsstore fasettøyne. Artene har ett punktøye i pannen. Antennene består av 10 ledd og er nokså korte, med en tydelig, 3 leddet kølle.  Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. **Dekkvingene** er noe flate. **Beina** er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. **Larvene** er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.

## Levevis
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Midtøsten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
**** Familien klannere, Dermestidae
***** Underfamilien treklannere, Megatominae Leach, 1815
****** Stammen Megatomini Leach, 1815 - over 800 arter
******* Slekten ***Orbeola*** Mulsant & Rey, 1868 
******** *[[Orbeola becvari]]* Háva, 2023
******** *[[Orbeola endroedyi]] *Háva, 2003
******** *[[Orbeola haemorrhoum]]* (Gerstäcker, 1871)
******** *[[Orbeola hirsutulum]]* Reiche *in* Mulsant & Rey, 1868
******** *[[Orbeola luluana]]* Háva, 2023
******** *[[Orbeola reunionica]]* Háva & Poussereau, 2019
******** *[[Orbeola socotrana]]* Háva, 2023

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Micrapate

***Micrapate*** er en slekt av hettebiller som borer i ved eller tørre matvarer. 

## Utseende
Middelsstore, avlange, sylindriske, mørkbrunlige hettebiller. Pronotum er høyt hvelvet og ligger som en hette over hodet, med et par krokformede vedheng som peker forover.

## Levevis
Larvene utvikler seg i død ved.

## Utbredelse
Artene er utbredt i den Nye verden og også i Øst-Asia og Sør-Europa.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
**** Familien **[[hettebiller]]**, **[[Bostrichidae]]**
***** Underfamilien hettebiller, Bostrichinae Latreille, 1802
****** Stammen Bostrichini 
******* Slekten ***Micrapate*** Casey, 1898 
### Liste over artene

* *[[Micrapate albertiana]]* Lesne, 1943
* *[[Micrapate amplicollis]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate atra]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate bicostula]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate bilobata]]* Fisher, 1950
* *[[Micrapate brasiliensis]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate brevipes]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate bruchi]]* Lesne, 1931
* *[[Micrapate brunnipes]]* (Fabricius, 1801)
* *[[Micrapate catamarcana]]* Lesne, 1931
* *[[Micrapate cordobiana]]* Lesne, 1931
* *[[Micrapate cribripennis]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate cristicauda]]* Casey, 1898
* *[[Micrapate dinoderoides]]* (Horn, 1878)
* *[[Micrapate discrepans]]* Lesne, 1939
* *[[Micrapate exigua]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate foraminata]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate fusca]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate germaini]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate guatemalensis]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate horni]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate humeralis]]* (Blanchard, 1851)
* *[[Micrapate kiangana]]* Lesne, 1935
* *[[Micrapate labialis]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate leechi]]* Vrydagh, 1960
* *[[Micrapate mexicana]]* Fisher, 1950
* *[[Micrapate neglecta]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate obesa]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate pinguis]]* Lesne, 1939
* *[[Micrapate puberula]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate puncticollis]]* (von Kiesenwetter, 1877)
* *[[Micrapate pupulus]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate quadraticollis]]* (Lesne, 1899)
* *[[Micrapate scabrata]]* (Erichson, 1847)
* *[[Micrapate scapularis]]* (Gorham, 1883)
* *[[Micrapate schoutedeni]]* Lesne, 1935
* *[[Micrapate sericeicollis]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate simplicipennis]]* (Lesne, 1895)
* *[[Micrapate straeleni]]* Vrydagh, 1954
* *[[Micrapate unguiculata]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate wagneri]]* Lesne, 1906
* *[[Micrapate xyloperthoides]]* (Jacquelin du Val, 1859)

## Referanser




*
Lycthoplites

***Lycthoplites*** er en slekt av biller som borer i ved.

## Utseende
Små (ca. 2,5 millimeter), smale, rødlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er klubbeformede med en to-leddet klubbe.

## Levevis
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Den demokratiske republikken Kongo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
**** Familien **[[hettebiller]]**, **[[Bostrichidae]]**
***** Underfamilien **[[splintvedbiller]]**, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
****** Stammen  Lyctini Latreille, 1802
******* Slekten ***Lycthoplites*** Lesne, 1935
******** *[[Lycthoplites armatus]]* Lesne, 1935

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilder av typeeksemplar
*
Shirley Mason

**Shirley Mason** (født Leonie Flugrath, 6. juni 1891, død 27. juli 1965) var en amerikansk stumfilmskuespillerinne.

## Filmografi (utvalg)
* 1910 – *[[A Christmas Carol (1910)|A Christmas Carol]]*
* 1915 – *[[Vanity Fair (film fra 1915)|Vanity Fair]]*
* 1918 – *[[Come On In]]*
* 1918 – *[[Good-Bye, Bill]]*
* 1919 – *[[The Final Close-Up]]*
* 1919 – *[[The Rescuing Angel]]*
* 1919 – *[[The Unwritten Code (1919)|The Unwritten Code]]*
* 1920 – *[[Røverguldet paa Treasure Island]]*
* 1920 – *[[Molly and I]]*
* 1920 – *[[The Girl of My Heart]]*
* 1920 – *[[The Little Wanderer]]*
* 1920 – *[[Merely Mary Ann (film, 1920)|Merely Mary Ann]]*
* 1921 – *[[Ever Since Eve (1921)|Ever Since Eve]]*
* 1922 – *[[Pawn Ticket 210]]*
* 1923 – *[[South Sea Love]]*
* 1923 – *[[The Eleventh Hour (film fra 1923)|The Eleventh Hour]]*
* 1924 – *[[Curlytop]]*
* 1924 – *[[Great Diamond Mystery]]*
* 1924 – *[[Love Letters (film fra 1924)|Love Letters]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Solntse na vkus

***Solntse na vkus*** (originaltittel: *Солнце на вкус*) er en russisk-usbekisk barnefilm fra 2023 regissert av Eldar Salavatov.

## Handling
Historien følger den tolv år gamle gutten Timur som reiste sammen med foreldrene sine på ferie til bestefaren sin i Tasjkent, Usbekistan, og der oppdager gutten en mystisk medaljong i bestefarens låve. Dette viser seg snart å være nøkkelen til alle skattene som tilhører Emiren av Bukhara, og Timur har en rekke spennende og skumle eventyr foran seg.

## Skuespillere
* Leonid Basov som Timur
* Aleksandr Iljin
* Andrej Merzlikin
* Jelena Poljakova
* Kamila Jakubova som Gulja
* Abror Bakirov
* Ronaldo Laspinas

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Susanne Næss Nielsen

**Susanne Næss Nielsen** (født 18. juni 1971 i Danmark) er direktør for Davvi - Senter for scenekunst. Nielsen er utdannet journalist ved Danmarks Medie- og Journalisthøjskole i Aarhus (2001). 

Fra 2006 til 2009 jobbet Nielsen i Stellaris DansTeater som informasjonsleder. Dette arbeidet innebar også å være festivalprodusent og informasjonsleder i DanseFestival Barents og Nordnorsk landsdelsscene for Dans.

I 2009 ble ble Nielsen ansatt som direktør for Nordnorsk landsdelscene for dans. Kort tid etter Nielsens tiltredelse som direktør endret stiftelsen navn til Dansearena nord og ble heretter definert som et kompetansesenter for dans. I Nielsens tid som leder har fokus vært å bygge et sterkere miljø for dansekunstnere i Nord-Norge, samt styrke nasjonale og internasjonale samarbeid.

I 2021, også under Nielsens ledelse, endret stiftelsen navn til Davvi – Senter for scenekunst og ble kompetansesenter for hele scenekunstfeltet i Nord-Norge. Som en del av prosessen ble prosjekter og ansatte fra RadArt, nettverk for fri scenekunst, overført til stiftelsen. I 2022 etablerte hun stiftelsens virksomhet med kontorer også i Tromsø og i Bodø.

I 2017 var Nielsen med i opprettelsen av Dansenett Norge, et nasjonalt turnénettverk for dans, etablert som et samarbeid mellom Dansens Hus, Bærum kulturhus, Dans Sørøst-Norge, DansiT, RAS og Dansearena nord.

Nielsen har spilt en betydelig rolle for synliggjøring av scenekunst fra nord i nasjonal og internasjonal sammenheng. Dansearena nord under Nielsens ledelse var de første i Norge til å etablere produsentstøtte for uavhengige scenekunstnere. De etablerte også flere langvarige internasjonale prosjekter. Blant annet var de med på å opprette et nordisk-baltisk turnénettverk for dans, og er partner i det nordisk-baltiske dansenettverk Keðja. Nielsen er også med i arbeidsgruppen i Kulturnettverk Nord, et nettverk for kulturinstitusjoner og organisasjoner i Nord-Norge.

## Verv
Styremedlem og nestleder i Festspillene i Nord-Norge 2012 - 2019

Styremedlem Danse- og Teatersentrum 2017-2020

Styreleder Danse- og Teatersentrum 2020-2023

Styremedlem og nestleder i IETM – International network for contemporary performing Arts,  2019 – dd (nestleder)

Styreleder i Fond for lyd og bilde 2021-2023 og 2024-2026

## Referanser
Ctenobium

***Ctenobium*** er en slekt av små borebiller. 

## Utseende
En liten, avlang, brun borebille. Hodet erundet med ganske store, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, brunrøde, nesten så lange som kroppen, de tre ytterste leddene er forstørrede og danner en lang klubbe, ledd 3-8 har et utskudd slik at den midtre delen av antennen blir kamformet. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede med kraftige punktrader.

## Levevis
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stripeborebiller]]**, Anobiinae Fleming, 1821
******* Stammen Euceratocerini
******** Slekten ***Ctenobium*** LeConte, 1865
********* *[[Ctenobium antennatum]]* LeConte, 1865

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cyphanobium

***Cyphanobium*** er en slekt av små borebiller. 

## Utseende

Små (gjerne 3-4&nbsp;mm), ovale, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen fint hårkledt. 
**Hodet** er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.

**Larvene** er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

## Levevis
De små artene i slekten lever på fruktlegemer av ulike sopper.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand og i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[soppborebiller]]**, Dorcatominae C.G. Thomson, 1859
******* Stammen Dorcatomini
******** Slekten ***Cyphanobium*** Broun, 1893 
********* *[[Cyphanobium falli]]* (R.E. White, 1965)
********* *[[Cyphanobium illustre]]* (Broun, 1880)

## Referanser




*
NRK Østlandet

**NRK Østlandet,** tidligere **NRK Oslo og Viken,** er en av NRKs distriktssendinger. Det ble opprettet 1. januar 2020, da distriktssendingene til Buskerud (fra NRK Østafjells), NRK Østlandssendingen, og NRK Østfold ble slått sammen i forbindelse med regionreformen i 2020. I januar 2024 ble Viken oppløst, og Akershus, Buskerud og Østfold gjenoppsto som egne fylker. Det gjorde også distriktskontorene for de respektive fylkene. Distrikts*sendingen* forble derimot som før, men endret i den forbindelse navn til NRK Østlandet.

## Referanser
Christiania Kammerkor

**Christiania Kammerkor** er et kammerkor med base i Oslo. Koret ble startet i 1972 av Helge Birkeland, under navnet *Con Spirito*. De beholdt dette navnet frem til januar 2024, da det ble endret til Christiania Kammerkor.  

Koret besto per 2024 av rundt 26 ensemblesangere.

Repertoaret spenner fra tidlig- til samtidsmusikk, med folketoner, urfremføringer og norgespremierer av verk av Kjell Habbestad, Andrew Smith, Bjørn Morten Christophersen, Marcus Paus og Frank Havrøy.

Ved to anledninger, 2017 og 2023, har koret vært konsertkor for Andrea Bocelli under hans konserter på Telenor Arena.

Koret har deltatt i internasjonale sangkonkurranser, blant annet i Wales i 1982. 

## Urfremføringer og bestillingsverk

* Bjørn Morten Christophersen: La Voix de Rollon. Urfremføring sammen med Ålesund symfoniorkester, Ensemble Dali og Ålesund Kammerkor i Ålesund kirke 19.mars 2023
* Marcus Paus: Inne i en ring. Tekster av Cornelius Jakhelln. Bestillingsverk i anledning korets 50-årsjubileum. Fremført første gang 22. oktober 2022. 
* Frank Havrøy: Kimer, i klokker. Arrangert for Con Spirito og Ida Cecilie Holm. 2016 

## Diskografi
* *Den fagraste rosa - toner for advent og jul* (som Con Spirito). Musikkoperatørene 2001.
* *Toner fra Norden* (som Con Spirito med Helge Birkeland). Bergen Digitale Studio 1998.
* *Tysk korkunst* (som Con Spirito). Bergen Digitale Studio 1996.
* *Franske Stemninger* (som Con Spirito med Helge Birkeland). Bergen Digitale Studio 1994.
* *Lenker Brister* (som Con Spirito, med Helge Birkeland). Lynor 1982.

## Referanser
Dean Griffing

**Orrin Dean Griffing** (født 17. mai 1915 i St. George i Kansas, død 9. februar 1998 i Sarasota i Florida) var en spiller, trener og leder innen amerikansk fotball. Han spilte center og linebacker for Kansas State University i 1933 og 1934, for Regina Roughriders fra 1936 til 1943, for Toronto Balmy Beach Beachers i 1944 og for Calgary Stampeders fra 1945 til 1947; han var også deleier i Stampeders. Griffing ble innlemmet i Canadian Football Hall of Fame i 1965. Han var trener for Saskatchewan på midten av 1950-tallet. I 1960 ble Griffing den første general manageren for Denver Broncos, tildels valgt for å være kjent for sin nøysomhet. Han var ansvarlig for lagets brune og gule uniformer og sokker, som han kjøpte brukt etter en high school all-star-kamp. Han jobbet senere som talentspeider for Chicago Bears.

Griffing døde i 1998 i Sarasota i Florida.

## Referanser
Odin Langen

**Odin Elsford Stanley Langen** (1913–1976) var en amerikansk politiker av dels norsk opphav. Han var medlem av Representantenes hus i den amerikanske Kongressen fra 1959 til 1971. Han tilhørte Det republikanske parti.

## Liv og virke
Odin Langens far, Johannes O. Langen fra Røros, utvandret i 1904 for å arbeide hos sin farbror Jørgen Langen, som hadde utvandret i 1870 og slått seg opp som farmer i Minnesota. Johannes giftet seg med svensk-amerikaneren Selma Marie, født Almquist, og ble farmer i Kittson County i det nordvestre Minnesota i 1911. Odin Langen var deres eldste sønn. Far og sønn kom til å eie to farmer som lå inntil hverandre, men drev dem i fellesskap.

Langen var medlem av Minnesotas delstatsforsamling fra 1951 til 1958, det siste året som leder for den republikanske gruppen.

I 1958 var Langen republikanernes kongresskandidat i det nordvestre Minnesota. Den sittende representanten Coya Knutson ble motarbeidet av sitt eget parti. Langen vant en knapp seier over Knutson, etter at Knutsons forsmådde ektemann sendte et åpent brev til avisene, ført i pennen av hennes egne partifeller, med oppfordringen «Coya, kom hjem». Den 193&nbsp;cm høye Langen gikk til valg på slagordet «En stor mann for en mandig jobb».

Odin Langen satt i den mektige bevilgningskomitéen og i underkomitéen for landbruk i Representantenes hus. Han ble regnet som Minnesotas mest konservative kongressmann og stod for en forsiktig offentlig pengebruk. Han tapte mot demokraten Robert Bergland i kongressvalget i 1970, som ble avgjort av landbrukspolitikken.

Langen fikk i 1971 en lederstilling i den føderale landbruksforvaltningen, men sa opp i 1972. Han flyttet tilbake til farmen i Minnesota.

## Referanser