Los Angeles Chargers i AFL-sesongen 1960

**Los Angeles Chargers** spilte i 1960 lagets første sesong i American Football Leagues (AFL) første sesong. Hovedtrener Sid Gillman ledet Chargers til divisjonstittelen i AFL Western Division med et sesongresultat på 10–4, med åtte seiere på ni kamper etter å ha startet sesongen 2–3, og kvalifiserte seg til å møte Houston Oilers i AFL Championship Game.

Chargers hadde rettighetene til å arrangere tittelkampen i lagets egne stadion, Los Angeles Memorial Coliseum. Ettersom tilskuertallene var under 10 000 var ligaen og nettverket bekymret for å vise tomme seter i et stadion med en kapasitet på over 100 000, og overtalte Chargers til å gi fra seg fordelen med hjemmebane. Kampen ble flyttet til Houstons Jeppesen Stadium. Da lagene møttes i seriespillet hadde de begge vunnet på hjemmebane, og Oilers, som nå spilte tittelkampen på hjemmebane, var favorittene. Chargers lå under med ett poeng etter tre kvarter, men Oilers scoret en 88-yard touchdown i fjerde kvarter og Chargers endte opp med å tape kampen 24–16.

Chargers’ lave tilskuertall, tildels et resultat av konkurranse med Los Angeles Rams, ledet tidlig til at det ble spekulert i om laget kom til å forlate Los Angeles. I desember nektet eier Barron Hilton for at han planla å flytte laget, men mot slutten av januar flyttet han Chargers til Balboa Stadium i San Diego før 1961-sesongen. Laget flyttet ikke tilbake til Los Angeles før i 2017 da de flyttet inn i Dignity Health Sports Park i Carson i tre sesonger før de byttet til det nye Sofi Stadium i Inglewood sammen med Rams i 2020.

## Offseason
### Grunnlegging av laget
American Football League gav Barron Hilton rettighetene til et lag i Los Angeles den 14. august 1959; navnet «Chargers» ble annonsert den 27. oktober. Hiltons første store signering var tidligere trener og administrator for Notre Dame Frank Leahy, som ble lagets første general manager den 14. oktober og begynte jakten på en hovedtrener. Leahy ansatte også Don Klosterman som Director of Personnel, som skulle hjelpe å signere nye spillere.

### Trenerstall
Bob McBride, en tidligere assistent under Leahy på Notre Dame, ble utnevnt som Chargers’ første hovedtrener den 19. november, men innen 24 timer hadde McBride ombestemt seg og trakk seg fra stillingen. Leahy forsøkte deretter å overtale Los Angeles Rams’ offensive line coach Lou Rymkus til å ta stillingen, men Rymkus endte opp med å ta en jobb med et annet lag i AFL, Houston Oilers.

Den 12. desember forlot Sid Gillman NFLs Los Angeles Rams etter fem år som lagets hovedtrener. Rams hadde nådd NFL Championship Game i Gillmans første sesong med laget, men endte 1959-sesongen 2-10. Etter Rams vurderte Gillman å legge opp trenerkarrieren og bli en aksjemegler, men endte opp med å signere en 3-årig kontrakt for Hilton den 7. januar 1960, kun 26 dager etter oppsigelsen.

Gillman rekrutterte fire assistenttrenere i løpet av de neste månedene. Både Joe Madro og Jack Faulkner hadde jobbet under Gillman med Rams; de ble ansatt som trenere for henholdsvis offensive linen og defensive backfieldet. Al Davis jobbet som defensive coordinator på University of Southern California da Gillman ringte ham for å tilby ham hvilken som helst stilling han ønsket. Davis tok over som trener for offensive ends, da han ønsket å være involvert i pasningsspillet. Trenerstallen ble fullstendig den 1. februar da Chuck Noll ble ansatt som defensive line coach. Noll hadde nylig avsluttet en 7-årig karriere med Cleveland Browns hvor han hadde vært en offensive lineman og linebacker. Tre av de fem trenerne er nå innlemmet i Hall of Fame: Gillman, Davis og Noll.

I juli 1960 sa Leahy opp som general manager på grunn av helseproblemer, og Gillman tok over rollen i tillegg til å være hovedtrener.

### AFLs draft

#### Første picks
Eierne i AFL møttes den 22. og 23. november i 1959 for begynnelsen av ligaens første drafte. Den første dagen ble det avholdt et "territoriedraft" hvor hvert lag fikk rettighetene til en lokal spiller. Dette skulle øke lokal interesse for lagene. Alle spillerne i denne runden ble godkjent av alle de åtte eierne; Chargers fikk Monty Stickles, men enden fra Notre Dame endte opp med å signere med NFLs San Francisco 49ers.

Dagen etter ble det avholdt 32 runder, hvor hver lag skulle få tre spillere i hver posisjon på angrepssiden. Spillerne skal ha blitt valgt ved å trekke lodd, men ettersom møtet ble avholdt bak lukkede dører er detaljer rundt prosessen ukjent. En samtidskilde lister opp 11 spillere som «Charger Choices» og 22 som «ekstra valg».

Rivalene i NFL avholdt sitt eget draft en uke senere, som markerte begynnelsen på budkrigen for spillere. Inkludert Stickles spilte åtte av Chargers’ 33 spillere for lag i NFL i 1960. Det var kun tre som spilte for Chargers på åpningsdagen. Linebacker og punter Paul Maguire, som hadde spilt under Al Davis på The Citadel i 1956, gikk med på en kontrakt på $8 000 med en bonus på $1 000 på første juledag, og Wisconsin safety Bob Zeman ble signert 12. januar 1960 etter et møte med Gillman. Signeringen av Charlie Flowers var ikke like enkel. Flowers signerte en kontrakt med New York Giants, men ba dem om å holde avtalen hemmelig frem til etter Sugar Bowl i 1960 slik at han fremdeles kunne spille i kampen. Flowers ombestemte seg deretter og signerte med Chargers etter at de tilbød ham bedre lønn. Giants fikk en kjennelse for å midlertidig hindre fullbacken i å spille for laget han hadde valgt, men den 23. juni dømte domstolene i San Diegos favør.

Ettersom rekkefølgen er ukjent er Chargers’ draft her presentert i alfabetisk rekkefølge. Spillerne er oppført med angrepsposisjoner selv om de ble brukt som forsvarsspillere.

#### Andre picks
Eierne i AFL møttes igjen den 2. desember 1959 for å velge spillere i 20 runder til. Ligaen publiserte ingen informasjon om rekkefølgen, men det antas at de igjen brukte loddtrekning.

Ingen av de 20 spillerne Los Angeles valgte spilte for laget i 1960, men George Blair signerte med dem i 1961, etter å ha spilt for University of Mississippi som senior.

### Spillerstallen
Lagene i AFL kunne ha en spillerstall på 35 spillere ved sesongstart. Chargers hadde til å begynne med en spillerstall bestående av flere nykommere og et par tidligere NFL-spillere.

En av lagets mest vellykkede signeringer, Ron Mix, hadde blitt draftet av Boston Patriots, men Los Angeles byttet til seg rettighetene og utkonkurrerte NFLs Baltimore Colts for å få signaturen hans. Mix ble offisielt en Chargers den 16. desember, ti dager før hans siste kamp for USC. Han skulle ende opp med å bli den eneste som spilte for Chargers i alle ligaens ti sesonger, og ble utnevnt All-AFL som right tackle hvert eneste år fra 1960 til 1968.

Jack Kemp hadde blitt kuttet av tre forskjellige lag i NFL før han signerte med Chargers. Da Kemp ble signert ble han også tilbudt en jobb av hotellkjeden Hilton for å sikre ham en karriere etter spillerkarrieren. Kemp ble tidlig anerkjent som en kandidat for rollen som startende quarterback. Han endte opp med å lede Chargers til de to første tittelkampene i AFL, og vant senere to titler med Buffalo Bills.

Etter at Al Davis ble en del av trenerstallen spilte han en viktig rolle i å overtale spillere om å signere for Chargers. Center Don Rogers hadde blitt kuttet av San Francisco 49ers sent i 1959. Han gikk tilbake til college på South Carolina, og fortalte Davis at han ikke lenger var interessert i å spille amerikansk fotball. Davis gav ikke opp og fortsatte å ringe ham, og gav ham også $500 for å signere en kontrakt til tross for at Rogers var klar på at han ikke hadde noen planer om å delta på treningsleiren. Rogers kjørte etter hvert til Los Angeles for å få sett California uten forventninger om å bli signert, men ble utnevnt til kampstarter og fortsatte å spille for Chargers i fem år. Andre spillere Davis signerte inkluderte guardene Fred Cole og Sam DeLuca. I likhet med Rogers hadde running back Paul Lowe blitt kuttet av 49ers i 1959. Han tok en jobb med kredittkortselskapet Carte Blanche, som Hilton-familien eide. Administrasjonen i Chargers fant ut at Lowe jobbet på postrommet og tok kontakt med ham for å signere ham. Lowe vant en plass på laget og spilte for Chargers frem til 1968, med nesten 5 000 yards på løp totalt.

I noen situasjoner signerte Chargers viktige spillere fra lag i NFL ved å tilby dem mer penger. Tackle Ernie Wright ble garantert $33 000 over tre år; etter å ha hørt at lagkameraten Jim Parker fra Ohio State ble betalt under $8 000 i året av Baltimore Colts så han på kontrakttilbudet som for bra til å avslå. Wright endte opp med å stille til start i over 100 kamper som en left tackle for Chargers.

Noen veteraner var ute etter å finne en jobb i Los Angeles. End Dave Kocourek og defensive end Ron Nery hadde begge lyst til å flytte tilbake til USA etter å ha spilt i Canadian Football League. De tok kontakt med Chargers og fikk en invitasjon til lagets treningsleir. For mindre erfarne spillere tilbød Gillmans trenerstall prøvespilling i april. En håndfull av disse ble invitert til treningsleiren som begynte 8. juli på Chapman College i Orange i California. Spillerne ankom leiren i tre runder, hvor spillerne laget var mest interessert i kom senere, og laget jobbet seg ned mot maksgrensen på 35 spillere.

## Personale og spillerstall
### Personale

### Spillerstall

## Sesongoppkjøring

## Seriespill
### Terminliste

### Kampreferater
#### Uke 1: mot Dallas Texans

#### Uke 2: at Houston Oilers

#### Uke 3: at Dallas Texans

#### Uke 4: at Buffalo Bills

#### Uke 5: mot Boston Patriots

#### Uke 6: at Denver Broncos

#### Uke 8: at Boston Patriots

#### Uke 9: at New York Titans

#### Uke 10: mot Houston Oilers

#### Uke 11: mot Buffalo Bills

#### Uke 12: mot Oakland Raiders

#### Uke 13: at Oakland Raiders

#### Uke 14: mot Denver Broncos

#### Uke 15: mot New York Titans

### Tabell

## Sluttspill

### Kampreferat
### AFL Championship Game: at Houston Oilers

## Utmerkelser
Selv om American Football League All-Star Game ikke ble utpsilt før i AFLs andre sesong utnevnte Associated Press et All-AFL Team med fire spillere for Chargers: Dick Harris, Jack Kemp, Paul Lowe og Ron Mix. I tillegg fikk Kemp seks stemmer mot UPI AFL MVP, og Gillman fikk fem stemmer mot UPI Coach of the Year.

## Noter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Los Angeles Chargers 1960 på Pro-Football-Reference.com
* Los Angeles Chargers 1960 på jt-sw.com
* Los Angeles Chargers 1960 på Football Database (FootballDB.com)