open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mario Cavalla

**Mario Cavalla** (født 1901, død ukjent) var en italiensk skihopper.

Han representerte Italia under Vinter-OL 1924 i Chamonix, der han ble nummer 19.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gilbert Ravanel

**Gilbert Ravanel** (født 27. april 1900, død 1. september 1983) var en fransk skihopper, langrennsløper og kombinertløper.

Han representerte Frankrike under Vinter-OL 1924 i Chamonix, der han ble nummer 22 i skihopping.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nils Sundh

**Nils Sundh** (født 16. oktober 1898, død 25. oktober 1969) var en svensk skihopper.

Han representerte Sverige under Vinter-OL 1924 i Chamonix, der han ble nummer 12. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tuure Nieminen

**Tuure Nieminen** (født 19. februar 1894, død 17. oktober 1968) var en finsk skihopper.

Han representerte Finland under Vinter-OL 1924 i Chamonix, der han ble nummer 13. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louis Albert

**Louis Albert** (født 28. mai 1898, død 30. januar 1951) var en fransk skihopper.

Han representerte Frankrike under Vinter-OL 1924 i Chamonix, der han ikke fullførte konkurransen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stinkfist

***Stinkfist*** er en sang av det amerikanske prog/altmetal-bandet Tool. Den dukker opp som den første sangen i deres andre studioalbum, Ænima, utgitt i 1996.

På grunn av sangens tematikk ble deler av den, samt tittelen og videoen, sensurert på mange ulike TV-stasjoner. For eksempel, for ikke å nevne den egentlige tittelen, brukte noen programledere kallenavnet "Spor nr. 1" i stedet.

## Referanser

__INDEKSER__
Snehvide

**Snehvide** er et fjell i det sentral Hudson Land i det østlige Grønland, ca. 1500 km nordøst for hovedstaden Nuuk. Fjellet ble navngitt av geologen Heinrich Bütler (1893–1983) under Lauge Kochs ekspedisjoner på Grønland. 

## Referanser
Anne Simonsen

**Anne Simonsen** (født 1967) er en norsk molekylærbiolog, professor og forsker. 

Simonsen er utdannet ved Universitetet i Oslo (UiO) og avsluttet med ph.d. i 1996. Hun ble i 2009 ansatt som førsteamanuensis ved UiO, fra 2012 har hun hatt tittelen som professor. I forskningssammenheng har hun fordypet seg i autofagi.

I 2007 mottok hun Dr. Ragnar Mørks legats pris for sin forskning innen kreftmedisin. I 2019 ble hun tildelt Kong Olav Vs Kreftforskningspris.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bannerblindhet

**Bannerblindhet** er et fenomen innen brukervennlighet hvor besøkende til en nettside bevisst eller ubevisst overser annonsebanner-lignende informasjon.

Begrepet "bannerblindhet" ble lansert i 1998 som et resultat av brukervennlighetstester av nettsider hvor et flertall av testpersonene enten bevisst eller ubevisst ignorert informasjonen som ble presentert i bannere. Den informasjonen som ble oversett inkluderte både eksterne reklame bannere og interne navigasjons-bannere.

## Referanser
Eppu Normaali

**Eppu Normaali** er en finsk rockegruppe som kommer fra Ylöjärvi utenfor Tammerfors. Den ble dannet i 1976 av brødrene Martti og Pantse Syrjä samt deres kusine Aku Syrjä. De regnes blant de fremste eksponentene for den finskspråklige rocken fra Tammerfors, «manserocken», som gjorde seg gjeldende i Finland fra 1970-årene. Eppu Normaali er Finlands mestselgende musikkgruppe gjennom historien med nesten 2 millioner solgte plater.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Viljo Kajava

**Viljo Lennart Kajava** (født 22. september 1909 i Tammerfors i Finland, død 2. februar 1998 i Helsingfors) var en finsk forfatter og lyriker. Han utgav et førtitall diktsamlinger. Mens hans tidlige arbeider kretset om barndommens Tammerfors og arbeiderklassens kår der, ble han etter andre verdenskrig kjent som en humanistisk og optimistisk dikter om livet, arbeidet, familien og byen. Med sine formeksperiment regnes han til de fremste i den finske etterkrigslyrikken.

Han studerte ved historisk-filosofisk institutt ved Helsingfors universitet, og foretok en rekke studiereiser til utlandet. Han arbeidet som redaktør og litteraturkritiker i en flere aviser og tidsskrifter fra midten av 1930-årene og fremover.

## Referanser
Kjersti Flatmark

**Kjersti Flatmark** (født 1961) er en norsk overlege, professor og forsker. 

Flatmark fullførte sin legeutdannelse ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1987, senere har hun også tatt doktorgrad ved samme universitet med tittelen «Studier av faktorer med betydning for spredning av kreft i tykktarm og endetarm» på sin doktorgradsavhandling. Siden 2014 har hun vært professor ved UiO. Hun har i særlig grad arbeidet med gastroenterologisk kirurgi i pasientbehandling og forskningssammenheng.

I 2013 mottok hun Dr. Ragnar Mørks legats pris for sin forskning innen kreftmedisin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Flatmark Group Oslo Universitetssykehus
*
Popeda

**Popeda** er et finsk rockeband fra Tammerfors og en av utøverne av Manserock. Epe Helenius, som signerte for bandet med Poko Rekords i 1977, kalte bandet for «det finske Rolling Stones». Musikalsk er deres stil en kombinasjon av Rock 'n' Roll, med humoristisk lyrikk av vokalisten Pate Mustajärvi, ofte med tema som jenter, biler og drikking. 

Popeda ble grunnlagt i november 1977 av Pauli «Pate» Mustajärvi og Ilari «Ilpo» Ainiala. Popedas album *Kaasua* fra 1983 var deres gjennombrudd. Pate Mustajärvi er for tiden bandets eneste opprinnelige medlem.

Den finske sangerinnen Erin Anttila utga en single om dette bandet.

## Diskografi
### Album
* Popeda  (1978)
* Raswaa koneeseen!  (1980)
* Hullut koirat  (1981)
* Mustat enkelit  (1982)
* Kaasua...  (1983)
* Harasoo  (1984)
* Pohjantähden alla  (1985)
* Ei oo valoo  (1987)
* Hallelujaa  (1988)
* Kans’an Popeda  (1990)
* Svoboda  (1992)
* H.Ö.N.Ö.  (1994)
* Live at the BBC  (1995)
* 500 cc  (1997)
* Vieraissa  (1999)
* Just!  (2001)
* Häkää!  (2005)
* Täydelliset miehet  (2008)
* Voitto  (2011)
* Haista Popeda!  (2017)

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Popedaside av Jyrki Hietanen
María de los Ángeles Ortiz

**María de los Ángeles Ortíz Hernández** (født 18. februar 1973 i Comalcalco i Tabasco) er en meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F57. Dette er en klasse for synshemmede utøvere i parafriidrett. Hun har paralympisk gull i kulestøt fra 2012 og 2016, og hun har gull i kulestøt fra Para-VM fra 2011, 2013 og 2019. Hun trenes av Noslen Martinez Gonzalez.

## Bakgrunn
Ortíz ble påkjørt av en full bilfører i 2004, og måtte amputere venstre foten. Samme år fikk hun også kreft, men ble frisk.

## Idrettskarriere
Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2007, og vant der kulestøt i klassen F55-58 med ny verdensrekord for klassen F58 med 10,23 meter. Hun deltok også i spydkast, der hun kom på sjetteplass. Året etter deltok hun i Paralympiske sommerleker 2008, og fikk der sølv i kulestøt, bak Eucharia Iyiazi fra Nigeria.

Hun deltok i Para-VM i friidrett 2011, og vant der kulestøt i klassen F57/58, med ny verdensrekord på 11,21 meter. Hun deltok også i diskos, der hun kom på sjuendeplass. Under Parapanamerikanske leker 2011 vant hun kulestøt i klassen F57/58, og hun kom på andreplass i diskos, bak Roseane Ferreira dos Santos fra Brasil. Hun vant kulestøt under Paralympiske sommerleker 2012, og satte på nytt verdensrekord i klassen F58, med 11,43 meter. Året etter deltok hun i Para-VM i friidrett 2013 i Frankrike, og vant sin andre VM-tittel i kulestøt. 

Parapanamerikanske leker 2015 ble arrangert i Mexico, og Ortíz vant der kulestøt i klassen F56/57, foran Angela Madsen fra USA og Roseane Ferreira dos Santos fra Brasil. Hun vant også kulestøt under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro i Brasil. Under Para-VM i friidrett 2017 kom hun på andreplass i kulestøt, bak Nassima Saifi fra Algerie. Hun vant kulestøt under Parapanamerikanske leker 2019 og under Para-VM i friidrett 2019. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Para-VM 2019
*  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 
*  Profil hos Paralympiske sommerleker 2012
Gunhild Mælandsmo

**Gunhild Mari Mælandsmo** (født 1963) er en norsk professor i medisin og forsker.

Mælandsmo er opprinnelig fra Bolkesjø. Hun er utdannet ved Universitetet i Oslo (UiO) og tok i 1997 doktorgraden på genetikk innen hudkreft og kreft i ben og bindevev. Hun har senere deltatt i flere større forskningsprosjekter med fokus på behandling av kreftspredning.

I 2005 mottok hun Dr. Ragnar Mørks legats pris for sin forskning innen kreftmedisin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Orani João Tempesta

**Orani João Tempesta** (født 23. juni 1950 i São José do Rio Pardo i Brasil) er katolsk erkebiskop av Rio de Janeiro. Han ble utnevnt til dette av pave Benedikt XVI den. 27. februar 2009, og tiltrådte 19. april 2009. I 2014 ble han kreert til kardinal.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Erkebiskop Leopoldo Duarte e Silva (1867-1938) *1904
* Erkebiskop Paulo de Tarso Campos (1895-1970) *1935
* Biskop Ruy Serra (1900-1986) *1948
* Biskop José de Aquino Pereira (1920-2011) *1958
* Kardinal*Orani João Tempesta* (1950- ) *1997
## Referanser


## Eksterne lenker
*Archbishop Orani João Tempesta, catholic-hierarchy.org
Stephen Harding (abbed)

**Stephen Harding** (født omkring 1059 i Dorset i England, død 28. mars 1134 i Cîteauxklosteret i Frankrike) var en fransk abbed.

## Liv og virke
Til forskjell fra cistercienserabbedene før ham er Stephens liv relativt godt beskrevet i litteraturen. I sitt verk *Gesta Regum Anglorum* skriver William av Malmesbury om ham; og selv skrev Stephan også meget: Forordet til *[[Hymnarium cisterciense]]*, flere brev, og ikke minst tekstene *Exordium Parvum* og *[[Carta Caritatis]]*.

### Navn
Fra fødselen het han Harding. Navnet Stephen, etter den bibelske protomartyr Stephanus tok han seg etter at han hadde forlatt England. I middelalderske tekster omtales han kun som Stephen. Dobbeltnavnet ble ikke benyttet før i tidlig nytid.

### Bakgrunn og tidlig virke
Harding stammet fra Dorset på Englands sørvestkyst. Han kom allerede som barn som oblasjon til benediktinerklosteret Sherborne. Da han var rundt 16 avla han munkeløftene. Han folot imidlertid dette klosteret og kom først til Skottland og deretter til Frankrike. Han foretok sammen med vennen Petrus en valfart til Roma. Han livnærte deg muligens som skriver, kopist und og bokillustratør.

### Abbed
Stephen Harding var den tredje abbeden i klosteret Cîteaux, for hvilket han utarbeidet en ny klosterregel, *Charta Caritatis*, grunnleggende for cistercienserordenen.. I dette ordenens moderkloster oppstod det blomstrende scriptorium, er abbed Stephen sannsynligvis selv arbeidet. 

Abbed Stephen Harding regnes, sammen med Robert av Molesme og Alberik, som cistercienserordenens grunnleggere. De har en felles dag i helgenkalenderen, den 26. januar.

Harding har i historieskrivningen havnet i skyggen av sin store samtidige Bernhard av Clairvaux, men moderne forskning har påvist at ordenens ekspansjon hadde begynte allerede innen Bernhard tilsluttet seg den.

Da Stephan Harding døde i 1134, hadde Cîteaux allerede fått mange datterklostre, som atter - i pakt med det cistrerciensiske filiasjonsprinsipp selv var blitt til moderklostre med egne avleggere.

Han ble også erklært som helgen.

## Referanser


## Litteratur
* Jörg Oberste: *Die Zisterzienser* (Urban-Taschenbücher 744) Stuttgart 2014. ISBN 978-3-17-022142-0
* Chrysogonus Waddell: *The Primitive Cistercian Breviary* (Spicilegium Friburgense 44, Fribourg 2007). ISBN 978-3-7278-1561-4
* *Carta Caritatis*, i: Hildegard Brem und Alberich Martin Altermatt (Hg.), *Einmütig in der Liebe: die frühesten Quellentexte von Cîteaux* lateinisch-deutsch (*Quellen und Studien zur Zisterzienserliteratur* 1, Langwaden 1998). ISBN 978-3-910082-58-8
* 
* Michael Ernst: *Der hl. Abt Stephan Harding von Cîteaux und seine Bibel im Kontext der Vulgata-Texte und Vulgata-Revisionen bis zum 13. Jh.*, i: Alkuin Volker Schachenmayr (utg.), *Aktuelle Wege der Cistercienserforschung* (EUCist Studien 1, Heiligenkreuz 2008) 55–87. ISBN 978-3-9519898-2-2
Stephen Harding

**Stephen Harding** er navnet til flere personer:

* Stephen Harding (abbed) (1059&ndash;1134), cistercienserabbed
* Stephen Harding (biokjemiker) (1955&ndash;), britisk professor
Kongressen (Filippinene)

**Kongressen** er Filippinenes nasjonalforsamling, med lovgivende makt og bevilgende makt. Kongressen består av to kamre; et førstekammer (Senatet) med 24 seter og et annetkammer (Representanthuset) med 300 seter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestlig hvitfuru

**Vestlig hvitfuru** (*Pinus monticola*) er et bartre i furufamilien som vokser i vestlige Nord-Amerika.

Den blir vanligvis opptil 30 m høy med en stammediameter på 100 cm, men kan bli 70 m høy med en stammediameter på 250 cm. Krona er bredt søyleformet med avsmalnende, kjegleformet øvre del. Barken er mørkegrå med harpiksblærer. Nålene sitter fem sammen og er 4–10 cm lange og 0,7–1 mm tykke. Konglene er 10–25 cm lange og sitter på en opptil 2 cm lang stilk.

Vestlig hvitfuru vokser ved stillehavskysten i Washington og sørvestlige Britisk Columbia inkludert Vancouver Island. Den finnes sørover i Kaskadefjellene i Washington og Oregon og Siskiyoufjellene i sørlige Oregon og nordlige California. Videre finnes den sørover i Sierra Nevada i California til Tulare County, og arten vokser også ved Tahoesjøen i Nevada. Vestlig hvitfuru har også et østlig utbredelsesområde i Rocky Mountains fra sørøstlige Britisk Columbia gjennom østlige Washington, nordlige Idaho og vestlige Montana til nordøstlige Oregon. Den østligste bestanden vokser i Glacier nasjonalpark i Montana.

Arten danner skoger der den er dominerende, men mange andre bartrær finnes også her som kjempeedelgran, fjelledelgran, praktedelgran, vrifuru, gullfuru, kjempelerk, kjempetuja, vestamerikansk hemlokk, douglasgran, engelmannsgran og fjellhemlokk. Andre treslag den kan vokse sammen med er stillehavsedelgran, koloradoedelgran, nobelgran, lawsonsypress, røkelsestre, sitkagran, revehalefuru, sukkerfuru, jeffreyfuru, stillehavsbarlind, madrona, oregonlønn, rødor, amerikaosp og papirbjørk.

I undervegetasjonen er det mange arter av busker og urter, blant annet bærlyng, vier, leddved, berglyng, *[[Rhododendronslekta|Rhododendron]]*, bittergrønn, snøbær, asalspirea, taggblåhegg, bjørkebladspirea, linnea, starr, frytle, fioler, canadaskrubbær, myskemaure og moskustreblad.

Vestlig hvitfuru er et viktig tømmertre. Virket er lett, med lite harpiks og krymper lite. De store konglene blir ofte solgt som suvernirer. Den innførte soppsykdommen solbærfiltrust har gjort stor skade på mange bestander, og arten har status som *nær truet* i IUCNs rødliste.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ion Stratan

**Ion «Nino» Stratan** (født **Ioan Stratan** 1. oktober 1955 i Izbiceni, Olt, død 19. oktober 2005 i Ploiești) var en rumensk postmoderne dikter.

Stratan studerte filologi ved Universitetet i București, der han tok avsluttende eksamen i 1981. Mens han var student var han medlem av litteratursirkelen «Cenaclul de luni», ledet av Nicolae Manolescu. 

Etter at han avsluttet sine studier arbeidet han først som skolelærer, og senere som bibliotekar. 

Etter den rumenske revolusjonen i 1989 ble han redaktør (1990-1996), visedirektør (1996-1999) og assisterende redaksjonssjef (2000-2005) av kulturmagasinet *Contrapunct*. 

Stratan, hvis bøker er blitt oversatt til fransk, spansk og tysk, var en av den såkalte åttiårsgenerasjonen i Romania. 

Stratan var gift to ganger; hans andre kone var dikteren Letiția Ilea. 

Han begikk selvmord i sitt hjem 19. oktober 2019.

## Bøker (utvalg)
**Ieșirea din apă* («Utkommet av vannet»), 1981
**Aer cu diamante* («Luft med diamanter»; sammen med Mircea Cărtărescu, Traian Coșovei og Florin Iaru) (1982)
* *Cinci cântece pentru eroii civilizatori* («Fem sanger for de siviliserende heltene»)*,* 1983
* *Lumina de la foc* («Flammens lys»), 1990
* *Lux* (1992)
* *Ruleta Rusească* («Russisk rulett»), 1993
* *Desfacerea*, 1994
* *O zi bună pentru a muri* («En god dag for å dø»),1995
* *Cântă zeiță mânia,* 1996
* *Mai mult ca moartea* («Mer enn døden»)*,*1997
* *De partea morților* («På samme side med de døde»), 1998
* *Cafeaua cu sare* («Saltkaffen»), 1998
* *Apa moale* («Det myke vannet»), 1998
* *Crucea verbului* («Verbets kors“), 2000
* *Zăpadă noaptea* («Snø om natten»)*,* 2000
* *O lume de cuvinte* («En verden av ord»)*,* 2001
**La umbra Greciei în floare* («I skyggen til det blomstrende Hellas»), 2017
**Criminalii și crinii* («Drapsmennene og liljene»), 2018
**Urechea vorbitoare* («Det snakkende øret»), 2019 (audiobok)

## Medlemskap
Stratan var medlem av Romanias forfatterforening og av ASPRO (Rumenske profesjonelle forfatteres forening).
## Æresbevisninger (utvalg)
* Premie gitt av «Nichita Stănescu»-stiftelsen (1990)
* Den rumenske forfatterforeninges premie (1993)
* Den rumenske akademis «Mihai Eminescu»-premien al Academiei Române (1995)
* Premie gitt av Bucureștis forfatterforbund (2001)
## Annet
Hans hjemsted organiserer en årlig poesifestival kalt etter ham.

## Litteratur
* Aurel Sasu, *Dicționarul biografic al literaturii române (M-Z)*, Ed. Paralela 45, Pitești, 1994, s. 638-639
* Cosmin Ciotlos, *Studiu de caz. Ion Stratan și rezilierea pactului de lectură*, ''Viața Românească'', nr. 7-8, 2013
* Cornel Regman, *Jurnalul literar*, nr. 47 1990
* Cornel Regman, *Dinspre Cercul literar spre optzeciști*, 1997
* Eugen Simion, *Scriitori...*, IV, 1990
## Referanser

## Eksterne lenker
* Opptak med Ion Stratan som leser et eget dikt
Norgesmesterskapet i stup

**Norgesmesterskapet i stup** har blitt arrangert i regi av Norges Svømmeforbund hvert år siden 1911,
bare avbrutt i 1914 og 1940-45 på grunn av de to verdenskrigene.

NM i stup og vannpolo ble lenge arrangert sammen med NM i svømming, siden alle disse grenene sorterte under Norges Svømmeforbund.

NM i svømming og stup ble arrangert utendørs i juli/august hvert år fram til 1960. 
Fra 1961 til 2008 ble det arrangert et eget innendørsmesterskap i stup i mars/april.  

Det konkurreres i 1 meter sviktstup, 3 meter sviktstup og tårnstup fra enten 5 eller 10 meter. Tårnstup ble tidligere kalt kunststup.

## Norgesmestere 1911–1960
### Menn

### Kvinner

## Norgesmestere utendørs/sommer 1961–2008

### Menn

### Kvinner

## Norgesmestere innendørs/vinter 1961–2008

### Menn

### Kvinner

## Norgesmestere 2009–

### Menn

### Kvinner

## Referanser




## Kilder
* Kunnskapsforlagets idrettsleksikon, s. 440–41. Oslo: 1990. ISBN 8257304085.
* 
*
Vivian Tisell

**Olga Miliane Tisell** (født **Gerhardsdatter**; 1898–1987), bedre kjent under artistnavnet **Vivian Tiséll**, var en norsk kabaretsangerinne fra Oslo. 

Hun debuterte på Kongshavn i 1933, og var aktiv helt fram til 1950-årene. Hun opptrådte i 1964 under NRK-programmet Det muntre Kristiania. Hun opptrådte også i NRK-programmet Husker du? i 1974. Hun hadde også en rekke opptredener på teater og i restauranter gjennom karrieren hennes. 

Hun døde 1. april 1987, og ble bisatt på Grefsen kirkegård.

## Teater
* 1933: Kongshavn sommerteater

## Fjernsyn
* 1964: Det muntre Kristiania (Kongshavn)
* 1974: Husker du?

## Referanser
Min kveld

***Min kveld*** er et norsk talkshow med Anne Rimmen som gikk på TVNorge i 2019. I programmet inviterte Anne Rimmen kjente personer for å lede programmet om seg selv og invitere sin familie og venner.  

Premieren ble sett av 97 000, noe som var lavere enn kanalen hadde forventet.  

## Gjester

## Referanser
Norgesmesterskapet i fotball for gutter 19 år 2019

**[[Norgesmesterskapet i fotball for gutter 19 år]] 2019** er en norsk fotballturnering for guttelag med spillere under 19 år.  var regjerende norgesmestere i G19-klassen, etter å ha vunnet 3–1 mot  året før.  kom derimot tilbake til finalen igjen i år og slo  3–0 og tok dermed sin 7. tittel.

## Runder
Norgesmesterskapet i 2019 ble spilt på følgende datoer:
* 1. runde &ndash; 
* 2. runde &ndash; 
* 3. runde &ndash; 
* 4. runde &ndash; 
* Kvartfinaler &ndash; 19. september - 25. september
* Semifinaler &ndash; 30. oktober - 31. oktober
* Cupfinale &ndash; 23. november

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler

## Semifinaler

## Finale

## Referanser


## Eksterne lenker
* Resultater
Anders Öhrwall

**Anders Öhrwall** (født 28. november 1932 i Örebro, død 4. februar 2012 i Stockholm) var en svensk dirigent og komponist.

Anders Öhrwall studerte ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm og ble kirkemusiker i Adolf Fredriks kirke i Stockholm fra 1962. Han grunnla Adolf Fredriks Bachkor i 1964 og ledet dette til 2002. Han har sjefdirigent for Radiokören (1984-1986), Sveriges Radios ungdomskör, Filharmoniska kören og det amerikanske The Phoenix Bach Choir (1990-1992) og professor ved Sibeliusakademiet i Helsingfors fra 1992.

Öhrwall arrangerte svensk folkemusikk og gjorde grammofoninnspillinger av folkemusikk og Johann Sebastian Bach. Han samarbeidet med blant annet Nikolaus Harnoncourt og Concentus Musicus Wien. Öhwall turnerte med Radiokören i store deler av verden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flexurebjerg

**Flexurebjerg** er et fjell på Hudson Land i det østlige Grønland, ca. 1600 km nordøst for hovedstaden Nuuk. Det ble navngitt under Lauge Kochs *Treårskespeditionen* av den svenske paleontologen Gunnar Säve-Söderbergh (1910–1948) etter fjellets form (Fleksurfjellet). 

## Referanser
Richard Saul Wurman

**Richard Saul Wurman** (født 26. mars 1935 i Philadelphia) er en amerikansk arkitekt og grafisk designer. I 1976 innførte han begrepet informasjonsarkitektur som en reaksjon på samfunnets enorme informasjonsproduksjon uten tanker eller struktur.

Wurman har utgitt et bredt spekter av tidsskriftsartikler og bøker, inkludert Rome Access (1987; ).

Richard er en av grunnleggerne av TED-konferansen, samt EG-konferansen og TEDMED.

## Karriere
Richard Saul Wurman har skrevet, designet og utgitt 90 bøker om vidt forskjellige temaer. To av disse er notatbøker og tegninger av arkitekten *Louis I. Kahn (1963)* og *What Will Be Have Always Been* (1986), en samling av Kahns ord. Wurman ledet IDCA-konferansen i 1972, den første føderale designforsamlingen i 1973 og den årlige AIA-konferansen i 1976.

Wurman mottok begge sine M. Arch. & B. Arch. grader fra University of Pennsylvania, hvor han ble uteksaminert i 1959 med den høyeste utmerkelsen, og ble tildelt Arthur Spayed Brooks gullmedalje. Han har blitt tildelt flere æresdoktorer, Graham Fellowships, en Guggenheim og flere tilskudd fra National Endowment for the Arts, i tillegg til å være den utmerkede professor i praksis ved Northeastern University. Han er mottaker av Lifetime Achievement Award fra Smithsonian, Cooper-Hewitt Museum. Wurman har også blitt tildelt den årlige gullmedaljen i diskurs fra Trinity College, Dublin, en gullmedalje fra AIGA og Boston Science Museums 50. årlige Bradford Washburn Award. Han er også stipendiat i AIA og i Art Director's Club Hall of Fame. Wurman mottok også Ladislav Sutnar-prisen for sin enestående ytelse innen billedkunst, i tillegg til å motta en invitasjon til å bidra til Genius: 100 Visions of the Future, et prosjekt sponset av Einstein Legacy Project, som inneholder essays sendt av 100 største innovatører, kunstnere, forskere og visjonære i vår tid. Senest ble han tildelt Star Award 2019 fra IIDA (The Commercial Interior Design Association) i anerkjennelse og for å feire sin innvirkning på feltet Interiørdesign.

Wurman opprettet og ledet TED-konferansen fra 1984 til 2002, TEDMED-konferansen fra 1995 til 2010, samt den f.eks. og WWW-konferanse. Hans nåværende prosjekter inkluderer Urban Observatory og hans nyeste bok, UnderstandingUnderstanding - en reise gjennom de mange måtene han og hans mange muses har skapt sine egne idiosynkratiske forståelsesmåter. For mer informasjon om UnderstandingUnderstanding, gå til www.uursw.com 

## Privatliv
Wurman bor i Golden Beach, FL med sin kone, forfatteren Gloria Nagy, og deres gule labrador Jacob.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Richard Saul Wurman at TED
* Richard Saul Wurman intervjuet om livet hans for Design Matters podcast
* Information Anxiety
Valdres Sommersymfoni

**Valdres sommersymfoni** har etablert seg som en av de mest spennende klassiske musikkfestivaler i Norge og presenterer noen av de fremste solistene fra hele verden. Den internasjonale kammermusikkfestivalen byr på rundt 30 konserter og arrangementer på om lag 15 steder i hele Valdres og tiltrekker seg rundt 9.000 besøkende hvert år. Publikumet møter verdenskjente musikere i vakre omgivelser som bl.a. låver, (stav)kirker eller utendørs og opplever klassisk musikk på en veldig intim og storslått måte. Valdres sommersymfoni er en del av Norsk ressurssenter for klassisk musikk KF som drifter festivalen, kursene samt nasjonale og internasjonale prosjekter.

## Referanser
Halvor Bachke

**Halvor Bachke** (født 20. juni 1800 på Røros, død 12. august 1852 i Stjørdal) var lensmann på Røros, bergskriver og skoginspektør i Meråker og ordfører i Stjørdal formannskapsdistrikt 1842–1843.

Han var sønn av hyttearbeider Ole Halvorsen Bakken og hustru Ane Margrethe Aspaas på Røros. Bachke-slekten var nært knyttet til kobberverket på Røros i flere generasjoner. Farfaren var gruvearbeider Halvor Olsen Bakken eller Kirkbakken, mens morfaren var verkets byggmester Svend Aspaas.

Han kom allerede i konfirmasjonsalderen i tjeneste hos sorenskriveren i Gauldalen, Mads Møller Dessen. Bachke ble snart sorenskriverens fullmektig, og bestyrte de ekstrajudisielle forretningene og løpende kontorekspedisjonene mens Dessen møtte på Stortinget i 1824. Bachke fikk en utmerket attest, og ble i 1826 beskikket til lensmann på Røros. Han ble også tidvis konstituert som bergskriver (verkets regnskapsfører og kasserer) og proviantskriver, og som politimester på Røros.

Han giftet seg på Røros i 1829 med Anna Sofie Ditlevsen (Dybdahl) (1804–1878), datter av verkets byggmester Ole Ditlevsen (Dybdahl) og hustru Beret Knudsdatter Skancke. Hennes far ble egentlig valgt til å representere Røros bergjegerkorps under riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814, men fikk ikke møte, og hennes bror, Knud Olsen, ble stortingsmann, ordfører på Røros samt overstiger og proviantskriver ved kobberverket. Flere av Halvor og Anna Sofies ni barn ble fremstående i Trøndelags næringsliv og offentlige liv, eller inngifte i andre kjente familier; se slekten Bachke.

I 1835 ble Bachke ansatt som bergskriver og skoginspektør ved Selbo Kobberværk i Meråker. Familien flyttet inn på bergskrivergården Merakernes. Etter noen år, da verket opprettet proviantmagasiner, ble han også forvalter av dem.

Under en reise mellom Meråker og Røros i 1852 åpnet et gammelt sår i Bachkes fot, som aldri hadde leget ordentlig. Han døde av koldbrann hjemme hos sin venn Ole Øvre Richter på Mæle gård i Stjørdal, og ble begravet fra Værnes kirke.

## Referanser
Langtrekkende bombeflykommando

**Langtrekkende bombeflykommando** (russisk: Командование дальней авиации) er en kommando på operasjonelt nivå i Russland med hovedstab i Moskva. 
Formasjonen er en del av kjernefysisk triade.

## Sammensetning

* 6950. Flybase (tidligere 22. Tung bombeflydivisjon) med base i Engels-2 (flybase), Saratov oblast.
* 6952. Flybase (Tidligere 326. Tung bombeflydivisjon) med base i Djagilevo (flybase), (Ukrainka), Amur oblast.

## Referanser
Nederland under Sommer-OL 2020

**[[Nederland]]** deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.

## Basketball

### 3x3 basketball
#### Menn

;Kvartfinale

## Fotball

### Kvinner

;Gruppespill

----

----

----
;Kvartfinale

------

## Håndball

### Kvinner

;Gruppespill

;Kvartfinale

## Landhockey

### Menn

;Gruppespill

### Kvinner

;Gruppespill

## Vannpolo

### Kvinner

;Gruppespill

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profilside på olympic.org
Agustina Antonella Ruiz Díaz

**Agustina Antonella Ruiz Díaz** (født 28. desember 1996) er en argentinsk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F41. Dette er en klasse for kortvokste utøvere i parafriidrett.

Hun trenes av María Marta Giacopuzzi i Gualeguaychú, Gustavo Briozzo i Gualeguay og Javier Álvarez, Bernardo Pignataro og Mailén Nader i Buenos Aires. 

## Idrettskarriere
Ruiz deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Peru, og vant der diskos i klassen F41, med ny personlig rekord på 25,80 meter. Hun deltok også i kulestøt, der hun fikk sølv bak Mayerli Buitrago Ariza fra Colombia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019
EUs felles fiskeripolitikk

**EUs felles fiskeripolitikk** (engelsk: *Common Fisheries Policy*, CFP, dansk: *Den fælles fiskeripolitik* (FFP)) er et av EUs politikkområder med regler for forvaltning av Europas fiskeflåter og bevaring av fiskebestandene. Formålet er å forvalte en felles ressurs, og gi alle medlemslandenes fiskeflåter samme adgang til EUs farvann og fiskeområder. 

EU-landene kan bestemme i fiskeripolitikken, i den grad EU ikke har utøvet sin kompetanse (delt kompetanse). Spørsmål knyttet til ressursforvaltningen er likevel EUs enekompetanse (TEUV artikkel 3). Ressursspørsmålene avgjøres dermed på overnasjonalt nivå. Fiskeripolitikken ble vedtatt første gang av Rådet 19. og 20. oktober 1970.

Den felles fiskeripolitikken ble innført av de seks opprinnelige landene i 1970, for å dele fiskeressursene med hverandre. Det skjedde da fire land med store fiskeressurser søkte medlemskap i EF, nemlig Danmark (med Færøyene og Grønland), Norge, Irland og Storbritannia.

Fiskeripolitikken inneholder fire politikkområder:

* fiskeriforvaltning
* internasjonal politikk
* markeds- og handelspolitikk
* finansiering av politikken
*

Den felles fiskeripolitikken og den felles landbrukspolitikken er ikke omfattet av EØS-avtalen, og gjelder følgelig ikke i Norge. Norge har i over 40 år forhandlet med EU om en årlig fiskeriavtale.

Fiskeripolitikken i EU omfatter ca. 6,4 milliarder euro, hvorav 11 % disponeres av Europakommisjonen, og 89 % av medlemslandene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Den fælles fiskeripolitik (FFP)
Belen Montserrat Sánchez Domínguez

**Belen Montserrat Sánchez Domínguez** (født 28. april 2001) er en meksikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F55. Dette er en klasse for sittende utøvere med ingen funksjon i beina, delvis funksjon i overkroppen og full funksjon i armene.

## Bakgrunn
Sánchez drev tidligere med parasvømming og styrkeløft, men byttet til parafriidrett, og trenes av Ivan Rodriguez Luna. 

## Idrettskarriere
Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og fkk der bronse diskos i klassen F55, bak Rosa Maria Guerrero fra Mexico og Erica Maria Castaño fra Colombia. Hun satte der personlig rekord med 22,25 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019
Thalia de Souza Pereira

**Thalia de Souza Pereira** (født 1. september 1997) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F41. Dette er en klasse for kortvokste utøvere i parafriidrett.

Hun trenes av Marlon Gomes på klubbnivå, i klubben Associacao Amapaense de Esporte para Pessoas com Deficiencia i Macapá. 

## Idrettskarriere
Pereida deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Peru, og fikk der sølv i diskos i klassen F41, bak Agustina Antonella Ruiz fra Argentina. Pereida satte her personlig rekord med 24,82 meter. Hun fikk også bronse i kulestøt med 7,53 meter, bak Mayerli Buitrago Ariza fra Colombia og Agustina Antonella Ruiz.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019
Verdenscupen i alpint 2019/20 — Slalåm kvinner — Levi

**Sesongens første [[Verdenscupen i alpint 2019/20|verdenscuprenn]] i [[slalåm]] for kvinner i Levi lørdag 23. november 2019**. De 30 beste etter 1 omgang fikk starte i 2 omgang.
## Resultater

## Eksterne lenker
Offisiell resultatliste
Håp (andre betydninger)

**Håp** kan vise til:

*Håp, en sinnstilstand
*Håp (dyd), en av de tre teologale dyder
*Håp (album), et musikkalbum av Arild Enger
*Håp (film), en film fra 2019

*Kapp det gode håp, en odde på Kapp-halvøya i Sør-Afrika, også omtalt som Kapp håp.
Jennifer Lynn Brown

**Jennifer Lynn Brown** (født 28. juni 1980) er en canadisk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F38/T38. Dette er en klasse for stående utøvere i parafriidrett, med mild til moderat bevegelseshemming.

Hun vant diskos under Parapanamerikanske leker 2019, og vant kulestøt under Parapanamerikanske leker 2015. Hun trenes av Kim Cousins i klubben Calgary Track and Field. 

## Bakgrunn
Brown er født funksjonsfrisk, og drev med friidrett (sleggekast) før hun fikk diagnosen multippel sklerose i 2006. Hun måtte da lære å gå på nytt, og begynte med parafriidrett i januar 2013, inspirert av å ha sett på Paralympiske sommerleker 2012 på TV. Hennes partner Guy Henly driver også med parafriidrett. 

## Idrettskarriere
Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2015 i Canada, og vant der kulestøt i klassen F20/37/38. Hun fikk også sølv i diskos i klassen F37/38/44, bak Renee Foessel fra Canada. Hun deltok også i Para-VM i friidrett 2015, der hun kom på fjerdeplass i diskos. Året etter deltok hun i Paralympiske sommerleker 2016, og kom der på sjuendeplass i diskos i klassen F38.

Under Para-VM i friidrett 2017 deltok hun i diskos, og kom der på sjetteplass. Hun vant diskos under Parapanamerikanske leker 2019, og hun kom på sjetteplass i diskos under Para-VM i friidrett 2019, med ny personlig rekord på 31,55 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Canadas paralympiske komité
*  Profil hos Para-VM 2019
*  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019
Usjakovmedaljen

**Usjakovmedaljen** () er en russisk tapperhetsmedalje for maritime operasjoner, opprinnelig innført av Sovjetunionen under andre verdenskrig.

## Historie
Usjakovmedaljen ble opprettet 3. mars 1944. Dekorasjonen har fått navnet etter den russiske admiralen Fjodor Usjakov.

Medaljen, som har én klasse, skulle tildeles soldater og underoffiserer i den sovjetiske marinen for tapper stridsinnsats. Offiserer kunne for tilsvarende innsats tildeles Usjakovordenen.

Medaljen kunne frem til 1980 bare tildeles for krigstjeneste, men ved en revisjon av statuttene det året ble det åpnet for å tildele medaljen også for tapperhet i fredstid. Før det hadde en ved et tilfelle tildelt medaljen for fredstjeneste; til ubåtkaptein Nikolaj Sjumkov som gjennomførte Sovjetunionen sin første utskyting av en atomtorpedo.

Det ble tildelt rundt  medaljer for innsats under andre verdenskrig.

Medaljen ble i 1994 gjenopptatt av Den russiske føderasjon. Statuttene er senere revidert i 1999 og 2010.

## Utforming
Medaljen er 36&nbsp;mm i diameter og laga av sølv. Adversen viser byste av admiral Usjakov med de to orda АДМИРАЛ ✯ УШАКОВ (ADMIRAL ✯ USHAKOV) over portrettet. Reversen er prega av et anker som stikker utafor den sirkulære medaljen. Baksida viser og serienummeret til medaljen.

Medaljebåndet er lyseblått med kvit og mørk blå kantstriper. Båndet er og karakteristisk med at en kjetting henger foran båndet.

## Referanser
Djagilevo (flybase)

**Djagilevo** (også kalt **Dyagilevo**, **Ryazan Dyagilevo**) er en flybase i Rjazan oblast, Russland - 3&nbsp;km vest for Ryazan. Det har tjent som et kurs-senter for Russlands strategiske bombefly.

## Referanser


## Kilder
* 203 огап с-з
* Официальный сайт Рязанского Музея Дальней авиации
* О Музее Дальней авиации
* Фото Музея ДА в Рязани 
* Памятник Ту-16Р в Рязани
* С ними мы летаем дальше всех
Rød pølse

**Rød pølse** er en type kokt svinepølse med sterk rødfarge, som er svært vanlig i Danmark. Ettersom pølseboder er allestedsnærværende i Danmark, anser mange at *røde pølser* er en av landets nasjonalretter. De er av typen wienerpølse og skinnet er farget med en tradisjonell rødt fargestoff (karmin).

## Tradisjonell tilberedning
*Rød pølse* skal i henhold til tradisjonen trekkes i varmt vann og serveres typisk med remulade, sennep eller ketchup, stekt løk og sylteagurk.

Pølsene er vanligvis laget av 60–80% finmalt svinekjøtt, krydret med pepper, muskat, allehånde eller lignende søte kryddere (knuste sennepsfrø, løk og sukker kan også bli tilføyet). Vann, ister, fleskesvor, potetmel og soyabønne- eller melkeprotein blir ofte tilsatt som fyllstoff. Nesten alle kommersielt tilgjengelige pølser er blitt industrielt forkokt med tanke på at de senere skal stekes eller trekkes i varmt vann.

## Referanser
Strategiske bombefly

Et **strategisk bombefly** er et fly med middels til lang rekkevidde  som er konstruert for å slippe store mengder luft-til-bakke våpen mot et fjernt mål i den hensikt å ødelegge fiendens evne til å føre krig. I motsetning til taktiske bombefly jagerbombefly, og angrepsfly, som er til for å støtte militære operasjoner generelt, er strategiske bombefly designet for å  ødelegge strategiske mål (f.eks., infrastruktur, logistikk, militære installasjoner, fabrikker, og byer.  For tiden er det bare to land som opererer strategiske bombefly: de Forente Stater og Russland.

## Referanser
Lauri Viita

**Lauri Arvi Viita** (født 17. desember 1916 i Birkala, død 22. desember 1965 i Helsingfors) var en finsk lyriker og forfatter fra småhusområdet Pispala i Tammerfors. Han var opprinnelig snekker og bygningsarbeider av yrke.

Han debuterte som lyriker i 1947 med diktsamlingen *Betonimylläri* («Betongblanderen»), og ble kjent for sine smidige og kraftige rytmer. Språket var enkelt og fast, og tonen ofte satirisk. Hans hovedarbeid, *Moreeni* (1950, «Morene», i svensk oversettelse *Morän*, 1965), en skildring av hans eget barndomsmiljø i Pispala under og like etter den finske borgerkrigen, regnes blant de store romanene i finsk etterkrigslitteratur. Hans siste år ble mindre produktive, ettersom han ble mer preget av en schizofren lidelse. I 1965 utgav han sitt siste verk, *Entäs sitten, Leevi* («Og etterpå da, Levi?»). Den var mer filosofisk anlagt. Den var tenkt som først del i en romantrilogi, men Vitta rakk ikke å fullføre denne, da han ble påkjørt og drept i en trafikkulykke samme år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Serbia under Sommer-OL 2020

**[[Serbia]]** deltok under Sommer-OL 2020 i Tokyo i Japan i perioden 23. juli til 8. august 2021. OL ble utsatt i ett år fra 24. juli 2020 på grunn av koronaviruspandemien.

## Basketball

### Kvinner

;Gruppespill

;Kvartfinale

;Semifinale

;Bronsefinale

### 3x3 basketball
#### Menn

;Semifinale

;Bronsefinale

## Vannpolo

### Menn

;Gruppespill

## Volleyball

### Kvinner innendørs

;Gruppespill

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profilside på olympic.org
United Defense

**United Defense Industries** (UNI) var et amerikansk forsvarsindustriselskap som nå er en del av BAE Systems Land and Armaments. Selskapet ble skilt ut fra FMC Corporation i 1994, og produserte militære kjøretøy, artilleri, skipskanoner, launchere for missiler og ammunisjon. Britiske BAE Systems kjøpte opp selskapet i 2005.

## Historie

FMC hadde over flere tiår produsert militært materiell for det amerikanske forsvaret, de mest kjente av disse var kanskje M113 og M2 Bradley.

Etter en stor nedgang i ordrereservene for militære beltekjøretøy i perioden mellom 1983 and 1994, ble FMC og Harsco Corporation enige i januar 1994 om å fusjonere avdelingene sine innen forsvarsindustrien til det nye selskapet United Defense. Dette nye selskapet eide dermed det tidligere FMC California-baserte *Ground Systems Division* og Harscos Pennsylvania-baserte *BMY Combat Systems Division*. I september 2000, kjøpte selskapet opp det svenske selskapet Bofors Weapon Systems AB, og skiftet navn på dette til Bofors Defence.

I 1997 var det budkrig om eierskapet i United Defense mellom rivalen General Dynamics og private equity selskapet Carlyle Group. United Defense valgte da Carlyle Group. I 2005 ble selskapet kjøpt opp av BAE Systems.

## Produkter
Produktene til selskapet inkluderte
* **Advance Gun System (AGS)** United States Navy
* **[[Future Combat Systems Manned Ground Vehicles]]**
* **[[M2 Bradley]]** stormpanservogn (enkelte av disse ble modifisert til M6 Linebacker)
* **[[M3 Bradley]]** oppklaringsvogn
* **[[M8 Armored Gun System]]** Armored Gun System
* **[[M88 Recovery Vehicle|M88 Hercules]]** bergningsvogn
* **[[M109|M109 Paladin]]** artilleri
* **[[M113]]** beltekjøretøy-familien
* **[[XM2001 Crusader]]**
* **[[Mk41 Vertical Launching System]]** (VLS) for skip

## Eksterne lenker
*
Kalle Päätalo

**Kaarlo (Kalle) Alvar Päätalo** (født 11. november 1919 i Taivalkoski i Uleåborgs län i Finland, død 20. november 2000) var en finsk forfatter.

Efter debutromanen *Ihmisiä telineillä* 1958 utga han omkring én roman om året. Én roman blitt oversatt til svensk, nemlig *Sista Hygget* 1979 (Viimeinen savotta). Han hentet sine motiver fra Lappland og de østlige grensebygdene, noe som er tilfellet i *Koillismaa*-sviten (*Nordostlandet*, 1 - 5, 1960-69). 

I 1978 ble han utnevnt til professor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gabriela Mendonça Ferreira

**Gabriela Mendonça Ferreira** (født 21. mai 1998 i Campo Grande) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøvere innen parafriidrett. Hun konkurrerer hovedsakelig i sprintløp.

## Bakgrunn
Mendonça er synshemmet, fordi hennes mor ble bitt av en katt som hadde toksoplasmose da hun var gravid, noe som gjorde at Mendonça ble født med betennelse på netthinnen, og skade på mellomåret. Hun har pr 2019 cirka 20% syn på venstre øye og 30% syn på høyre øye. Hun begynte med paraidrett da hun var 10 år gammel.

## Idrettskarriere
Hun deltok i Parapanamerikanske ungdomsleker 2013 i Argentina, og vant der 100 meter, 200 meter og lengdehopp. Under Parapanamerikanske ungdomsleker 2017 vant hun 100 meter og 400 meter, og deltok i Para-VM i friidrett for junior 2017 i Nottwill, der hun vant 100 og 200 meter og kom på andreplass i lengdehopp, bak Meritxell Playa Faus.

Under Parapanamerikanske leker 2019 vant hun lengdehopp i klassen T11/12, og hun kom på tredjeplass på 100 meter i klassen T12, bak Omara Durand Elias fra Cuba og Viviane Ferreira Soares fra Brasil. På 200 meter nådde hun ikke finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos IPC
*  Profil hos Parapanamerikanse leker 2019
Sepp Mühlbauer

**Sepp Mühlbauer** var en sveitsisk skihopper.

Han representerte Sveits under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 7.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martin Neuner

**Martin Neuner** (født 14. desember 1900, død 2. august 1944) var en tysk skihopper.

Han representerte Tyskland under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 9. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Proctor

**Charles Proctor** (født 4. januar 1906, død 1. februar 1996) var en amerikansk skihopper, langrennsløper og kombinertløper.

Han representerte USA under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 14 i skihopping. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alberik av Cîteaux

**Alberik av Cîteaux** (også Alberic, Elberich, Aubrey, Aubry of på latin Albericus; født omkring 1050 i Frankrike, død 26. januar 1108) var den andre abbeden i Cîteaux. Han regnes som en av cistercienserordenens tre grunnleggere; de andre to er Robert av Molesme og Stephen Harding. De tre har siden 1965 hatt datoen 26. januar som felles minnedag i helgenkalenderen. Den samme datoen ble opprinnelig feiret som Alberiks himmelske fødselsdag.

## Biografi
Intet er kjent om hans oppvekst, men i tyveårsalderen ble han eremitt i Collan ved Châtillon-sur-Seine, 80 km nordvest for Dijon i Frankrike. Han og seks andre eremitter ba Robert av Molesme om å bli deres leder. I 1075 flyttet de sammen til Molesme med Robert som abbed, og Alberik som prior. Senere sluttet engelskmannen Stephen Harding seg til gruppen. Munkene levde og bodde på fattig vis i enkle hus i selvfornektelse og askese. Tiden ble delt mellom bønn og hardt manuelt arbeid med å dyrke grønnsaker.

Fellesskapet fikk flere medlemmer, men ikke alle var beredt på det enkle livet. Etter regelrett bråk og opprør kjente flere av munkene at den ånd som fantes i begynnelsen var forsvunnet. I 1094 dro Robert, Alberik og Stephen samt fire andre til Lyon der de oppsøkte erkebiskopen. De krevde å få forlate gruppen og skape et nytt og mer åndelig fellesskap. De fikk erkebiskopens tillatelse til dette. Robert løste munkene fra lydighetsløftet de hadde avgitt, og 20 av dem forlot Molesme og etablerte seg i Cîteaux.  

De fikk tomt og byggehjelp av adelen, og den 21. mars 1098 kunne klosteret *Novum Monasterium*, det nye kloster, innvies. Klosteret gikk under det navnet til år 1119.

Det franske stedsnavnet Cîteaux ble på latin kalt *Cistercium*. Navnet cistercienserordenen er avledet av den latinske varianten av navnet på stedet der ordenen ble grunnlagt. 

Alberik ble abbed i Cîteaux da Robert ble kalt tilbake til Molesme av pave Urban II i 1099. Alberik lyktes i å få  pave Paschalis II til å oppheve reformklosterets bånd til moderklosteret i Molesme. Dette skjedde gjennom Paschalis’ bulle *Desiderium quod* (19. november 1102) – også kalt *det romerske privilegium*. Etter dette stod det lille klosteret i Citeaux under pavelig beskyttelse. Alberik hadde lagt ned et omfattende arbeid for å få dette til å bli virkelighet: han måtte få to kardinaler til å utstede anbefalelsesskriv, og i tillegg måtte paven komme på visitas ikke bare én gang, men to ganger. To munker måtte foreta den 1500 km lange reisen til Roma og så 200 km videre til Troia i Sør-Italia. 

Alberik var abbed like til sin død den 26. januar 1109.

Cisterciensermunkenes svarthvite klesdrakt ble fastsatt av Alberik etter at jomfru Maria hadde vist den for ham i en åpenbaring.

Alberik ble aldri formelt helgenkåret, men hans minnedag er 26. januar, datoen da han døde. Cistercienserordenen feirer i dag alle sine tre grunnleggere på den datoen.  Alberik avbildes ofte i helhvit ordensdrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* katolsk.no om helgeneg
Viviane Ferreira Soares

**Viviane Ferreira Soares** (født 14. mai 1996) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøvere innen parafriidrett. Hun konkurrerer hovedsakelig i sprintløp.

Hun er gift med Felipe da Souza Gomes, som også driver med parafriidrett, og vant gull på 4 x 100 meter (T11-13) stafett under Paralympiske sommerleker 2016.

## Bakgrunn
Soares er født med glaukom (grønn stær), og begynte med parafriidrett 12 år gammel. 

## Idrettskarriere
Hun deltok i Parapanamerikanske ungdomsleker 2009 i Bogota, og vant der 100 meter, 200 meter, 400 meter og lengdehopp. Etter dette ble hun kåret til årets unge idrettsutøver for 2009 av Brasils paralympiske komité. 

Soares deltok i Parapanamerikanske leker 2011 i Mexico, og fikk der sølv på 100 meter i klassen T13, bak Omara Durand fra Cuba. 16 år gammel deltok hun i Paralympiske sommerleker 2012. Der kom hun på sjetteplass på 100 meter og sjuendeplass på 400 meter.

Hun deltok i friidrett under parapanamerikanske leker 2019, og fikk der tre medaljer. Individuelt kom hun på andreplass på 100 meter i klassen T12, bak cubanske Omara Durand Elias, og hun fikk bronse på 200 meter. I tillegg deltok hun på Brasils stafettlag som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett i åpen klasse.

## Utmerkelser
* 2009 - *Young Athlete of the Year* (Brasils paralympiske komité)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos IPC
*  Lima 2019 - Omara Durand Elias
Willy Möhwald

**Willy Möhwald** (født 1. september 1908, død 15. mai 1975) var en tsjekkisk skihopper.

Han representerte Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 15.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gerald Dupuis

**Gerald Dupuis** (født 10. august 1904, død 8. august 1960) var en canadisk skihopper.

Han representerte Canada under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 15.

## Referanser


## Eksterne lenker
*