open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tytingvåg gravplass

**Tytingvåg gravplass** er en gravlund i Kinn kommune i Vestland fylke. Den ligger sør på Husevågøy i Kinn kommune (tidligere Vågsøy kommune).

Gravlunden ble anlagt i 1918 for å betjene bygdene Tytingvåg, Oldeeide og Husevåg. Området sognet ellers til Rugsund kirke. På gravlunden står et klokkehus/redskapshus.

## Historie
Før gravplassen ble etablert i 1918, ble gravlegging for folk i Tytingvåg, Oldeeide og Husevåg normalt foretatt ved Rugsund, og reisen dit kunne være krevende.

Gravplassen ble opparbeidet i 1918, og arbeidet med gjerding, grøfting og annet nødvendig arbeid ble utført på dugnad av folk fra de tre bygdene. Det ble reist et klokkehus/støpul, og gravplassen ble tatt i bruk i 1918.

I 1929 ble klokkehuset/støpulen veltet i en stormnatt, og det ble senere reist en ny og bedre støpul. Det ble også samlet inn midler til ny klokke, som fikk innskriften: «Våk og bed, deg bered, snart jeg ringer deg inn til fred».

Gravplassen ble utvidet i 1953, og det ble kjøpt veggrunn og kaiplass. Mange gravfølger kom tidligere sjøveien, og kai kom på plass rundt 1960. Veiarbeid ble fullført gradvis, og veien gjennom bygda ble ferdigstilt rundt 1975.

Den eldste delen av gravplassen ble planert på 1980-tallet, og enkelte eldre gravminner ble bevart. Klokkehuset fikk nytt kors i 1987, og i 2017 ble det gjennomført dugnadsarbeid på klokkehuset med blant annet maling og reparasjon av tak.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Tytingevåg gravplass](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Kinn)-Tytingvaag.jpg) (Allslekt)
Agostino Quinzio

**Agostino Quinzio** O.P. (død 1611) var en katolsk prelat som var biskop av Massa Lubrense (1605–1611) og biskop av Korčula (1573–1605).
## Liv og virke
### Prest
Agostino Quinzio ble ordinert til prest i dominikanerordenen.
### Biskop av Korčula
Den 17. juni 1573 ble han utnevnt av pave Gregor XIII til biskop av Korčula. 
### Biskop av Massa Lubrense
Den 17. august 1605 ble han utnevnt av pave Paul V til biskop av Massa Lubrense, Han forble biskop av Massa Lubrense til sin død i 1611 nær Sorrento.

Han var medkonsekrerende av en rekke biskoper:

## Referanser
Vestjysk bank stadion

**Vestjysk bank stadion** er hjemmebanen til den danske fotballklubben Varde IF. Stadionet har en kapasitet på  hvorav 500 er sitteplasser. Tilskuerrekorden ble satt under en cupkamp for herrer mot FC København den 31. oktober 2007 og er på 3279. Banedekket er av naturgress, og banen måler 102 x 68m. Stadionet ligger i byen Varde i Varde kommune vest på Jylland. 

Stadion het opprinnelig Varde Gamle stadion, og deretter Sydbank stadion. I 2022 fikk den sitt nåværende navn. 

## Referanser


## Eksterne lenker
https://www.vardeif.dk/
Kajalunden naturreservat

**Kajalunden naturreservat** omfatter en kolle sør for tunet på Evje herregård i Rygge. Reservatet er omgitt av en golfbane, og avgrenses i sør av en kraftlinje.

Kollen er bevokst med edelløvskog, av typen smyle-bøkeskog. Bøken stammer fra en utplanting omkring 1870, og det finnes trær som antas å være over 150 år gamle. Sør i området er det også noe gran og furu, men grana er i ferd med å bli fortrengt av bøk, som er meget konkurransesterk. Det er dermed en pågående suksesjon i reservatet, som er økologisk interessant. 

Bøken gir et ganske tett tresjikt som gir skyggefull skogbunn, og dermed et ganske sparsomt marksjikt/feltsjikt. I sørvest finnes edelløvskog dominert av ask.

Både vegetasjon og dyreliv i reservatet er fredet mot skade og ødeleggelse, og det er ikke tillatt å gjøre tiltak som kan endre naturmiljøet. Dessuten er bålbrenning forbudt.

## Referanser
Vågsvåg gravplass

**Vågsvåg gravplass** er en gravlund i Kinn kommune i Vestland fylke. Den ligger vest for Oppedalsvegen i Vågsvåg sør på øya Vågsøy i tidligere Vågsøy kommune.

Vest på gravlunden står et redskapshus med klokketårn. På gravlunden er en minnestein over elleve mann som gikk ned med smuglerskipet Venus utenfor kysten av Vågsøy i 1931.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Vågsvåg gravplass](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Kinn)-Vaagsvaag.jpg) (Allslekt)
* Kinn kirkelige fellesråd: Gravplass
Pauly Kannookadan

**Pauly Kannookadan** (født 1961) er katolsk biskop av Irinjalakuda.
## Liv og virke
### Prest
Pauly Kannookadan mottok presteordinasjonens sakrament den desember 1985.
### Bikop av Irinjalakuda
Den 15. januar 2010 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Irinjalakuda. Den emeriterte biskop av Irinjalakuda, James Pazhayattil, ordinerte ham til biskop den 18. april samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Palghat, Jacob Manathodath, og emeritert erkebiskop av Trichur, Jacob Thoomkuzhy.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
* Kardinal Joseph Parecattil (1912-1987) *1953 
* Biskop James Pazhayattil (1934-2016) *1978
* Biskop  *Pauly Kannookadan* (1961- ) *2010

## Referanser
Ask Grandma

***Ask Grandma*** er en amerikansk stumfilm fra 1925 regissert av Robert F. McGowan.

## Skuespillere
* Joe Cobb som Joe
* Jackie Condon som Jackie
* Mickey Daniels som Mickey
* Johnny Downs som Johnny
* Allen Hoskins som Farina
* Mary Kornman som Mary
* Sonny Loy Sing som Joy

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tadeo O'Farrell

**Tadeo O'Farrell** (også **Tadhg O'Farrell**, **Tadhg MacEoga** eller **Thady Farrell**; død 1602) var en katolsk prelat som var biskop av Clonfert (1587–1602) og hjelpebiskop av Sigüenza (1589-1599).
## Biografi
O'Farrell ble ordinert til prest i dominikanerordenen. 

Den 8. juni 1587 ble han under pave Sixtus Vs pontifikat utnevnt til biskop av Clonfert. Den 30. august 1587 ble han bispeviet av Girolamo Bernerio, biskop av Ascoli Piceno. Medkonsekrerende var Edmund MacGauran, erkebiskop av Armagh, og Agostino Quinzio, biskop av Korčula. 

I 1589 ble han under pave Sixtus Vs tid utnevnt til hjelpebiskop av Sigüenza. 

I 1599 trakk han seg som hjelpebiskop av Sigüenza. 

Han tjente som biskop av Clonfert til sin død i 1602.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Biskop *Tadeo O'Farrell* (-1602) *1587
## Referanser
Giorgio Lazzari

**Giorgio Lazzari** (1564–1615) var en katolsk prelat som var biskop av Minori (1604–1615).
## Biografi
Giorgio Lazzari ble ordinert til prest i dominikanerordenen. 

Den 19. juli 1604 ble han utnevnt under pave Klemens VIIIs pontifikat utnevnt til biskop av Minori. Den 8. august 1604 ble han bispeviet av Girolamo Bernerio, kardinalbiskop av Albano, med Agostino Quinzio, biskop av Korčula, og Diodato Gentile, biskop av Caserta, som medkonsekratorer. Han virket som biskop av Minori til sin død i 1615.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Biskop *Giorgio Lazzari* (1564-1625) *1587
## Referanser
Fuglevik naturreservat

**Fuglevik naturreservat** er et lite reservat like nord for Rambergåsen naturreservat, midt på Jeløya i Moss kommune.

Berggrunnen er av rombeporfyr øverst og sandstein nedenfor. I den nedre delen er vegetasjonen preget av en ask-snelleskog, som er en meget sjelden skogtype både i Norge og i Europa for øvrig. Skogtypen vokser på steder med rikelig grunnvann i bevegelse gjennom veldrenerte masser. I feltsjiktet finnes her rikelig med skavgras samt både storkonvall og kranskonvall. Lenger opp finnes også trollbær, mye blåveis og annet.

På det flatere området øverst, er det tidligere gravet ut en dam, hvor det er etablert en artsrik vegetasjon. Her finnes flere tjønnaksarter, foruten hvit nøkkerose og kransalger. I dammen yngler også både storsalamander og småsalamander, begge rødlistede.

Både vegetasjon og dyreliv i reservatet er fredet mot skade og ødeleggelse, og det er ikke tillatt å gjøre tiltak som kan endre naturmiljøet. Dessuten er bålbrenning forbudt.

## Referanser
Azarias Friton

**Azarias Friton** O.P. (**Azariê Firitonaç**, 1563–1607) var en katolsk ordensgeistlig som var erkebiskop av Nakhitsjevan (Aparaner) (1604–1607).
## Liv og virke
### Prest
Azarias Friton, som tidvis bodde i Roma i hospitset Santa Maria Egiziaca, ble prest i dominikanerordenen. 
### Erkebiskop
Den 24. mars 1604 ble han under pave Klemens VIIIs pontifikat utnevnt til erkebiskop av Nakhitsjevan som etterfølger etter sin onkel Nicholas Friton. Den 9. mai 1604 ble han bispeviet av Girolamo Bernerio, kardinalbiskop av Albano, med Agostino Quinzio, biskop av Korčula, og Leonard Abel, titulærbiskop av Sidon, som medkonsekratorer. 

Han døde i Roma den 7. januar 1607 i Roma. 

Hans hvilested er kirken *[[San Nicola da Tolentino agli Orti Sallustiani]]*.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Biskop *Azarias Friton* (1563-1607) *1587

## Referanser
Eledonoprius

***Eledonoprius*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Små (2,7-3,8 millimeter), avlange, matt gråbrune skyggebiller. Overflaten er ru og ruglete.

## Levevis
Disse artene lever i skog på sopp, særlig kjuker som vokser på død ved av løvtrær. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest-Palearktis (Mellom- og Sør-Europa, Nord-Afrika, Midtøsten) . Begge artene er regnet som sjeldne.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Bolitophagini]]** W. Kirby, 1837
******** Slekten ***Eledonoprius*** Reitter, 1911 
********* *[[Eledonoprius armatus]]* (Panzer, 1799)
********* *[[Eledonoprius serrifrons]]* (Reitter, 1890)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* Bilder av ''Eledonoprius armatus''
*
Olav Gausland

**Olav Olsen Gausland** (1913–2000) var under andre verdenskrig løytnant i No. 5 Troop 10 Interallied Commando, og fikk blant annet St. Olavsmedaljen med ekegren.

Etter krigen var han den første distriktssjefen for Rogaland HV-distrikt (HV-08) fra avdelingen ble opprettet i 1946 og frem til 1958.

## Utmerkelser og dekorasjoner

## Se også
* Liste over tildelinger av St. Olavsmedaljen med ekegren

## Referanser
Marcello Lorenzi

**Marcello Lorenzi** (død 1601) var en katolsk prelat som var biskop av Strongoli (1600–1601).
## Biografi
Giorgio Lazzari ble den 31. januar 1601 utnevnt under pave Klemens VIIIs pontifikat til biskop av Strongoli. Den 13. februar 1600 ble han bispeviet av Antonmaria Sauli, kardinalprest av *[[Santo Stefano al Monte Celio]]*, med Agostino Quinzio, biskop av Korčula, og Alessandro Filarete, biskop av Umbriatico, som medkonsekratorer. Han virket som biskop av Strongoli til sin død i 1601.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Domenico Pinelli den eldre (1541-1611) * bispeviet 1577?
* Kardinal Antonmaria Sauli (1543-1623) * 1586
* Biskop *Marcello Lorenzi* ( -1601) *1600

## Referanser
Austropalorus

***Austropalorus*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Nokså små, avlange, brunlige skyggebiller.

## Levevis
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale. Noen av artene kan gjøre noe skade på lagret korn.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Palorini]]** Matthews, 2003
******** Slekten ***Austropalorus*** Halstead, 1967   
********* *[[Austropalorus demarzi]]* Halstead, 1967
********* *[[Austropalorus planatus]]* Halstead, 1967 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - Palorini https://bie.ala.org.au/species/urn%3Alsid%3Abiodiversity.org.au%3Aafd.taxon%3A98bf393a-6b43-4806-a49a-6f3e50c2b1a6
*
Paratoxicum

***Paratoxicum*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer. 

## Utseende
Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, brunrøde skyggebiller.

## Levevis
Arten lever under barken på døde, og i hule, trær.
 
## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
******* Stammen Tenebrionini Latreille, 1802  
******** Slekten ***Paratoxicum*** Champion, 1894 
********* *[[Paratoxicum australiae]]* (Kaszab, 1940)
********* *[[Paratoxicum iridescens]]* Champion, 1894
********* *[[Paratoxicum nigricans]]* Oke, 1932 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Paratoxicum* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/8ee0d9cc-fb00-4d72-a797-3d94fffd893d#overview
*
Orcopagia

***Orcopagia*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
En middelsstor, avlang, matt og ru, gråbrun skyggebille. 

## Levevis
Disse artene er knyttet til død ved og er soppetere.

## Utbredelse
Arten er kjent fra det østlige Australia og Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Toxicini]]** Oken, 1843
******** Understammen Dysantina Gebien, 1922
********* Slekten ***Orcopagia*** Pascoe, 1869
********** *[[Orcopagia angustata]]* Carter, 1934
********** *[[Orcopagia monstrosa]]* Pascoe, 1869
********** *[[Orcopagia regularis]]* Carter, 1914

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Ilyxerus* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/c28f069b-58a2-4068-af34-6513fbb9ad50#overview
*
Sissel Kruse Larsen

**Sissel Kruse Larsen** (født 1988) er en norsk politiker (Ap) som siden februar 2025 er statssekretær i Finansdepartementet. 

Fra 2020 til 2024 var hun spesialrådgiver for NATOs generalsekretær Jens Stoltenberg. Hun har tidligere jobbet som sjef for kommunikasjon og myndighetskontakt i TV 2, rådgiver i Kruse Larsen og journalist blant annet i *[[Nettavisen]]*, *[[VG]]* og *[[Tidens Krav]]*. 

Hun satt på fylkestinget i Møre og Romsdal fra 2007 til 2011 og var leder av AUF i Møre og Romsdal fra 2007 til 2009.

Larsen er vokst opp i Kristiansund og er bosatt i Oslo. Hun er datter av Jan-Erik Larsen.

## Debatt om habilitet og mistenkeliggjøring
I 2025 oppsto en debatt om habilitet og mistenkeliggjøring, etter at *Nettavisen* omtalte Larsens ektemanns indirekte eierinteresser i lobbyselskapet Kruse Larsen, ledet av hennes far, Jan-Erik Larsen. Avisen omtalte i forlengelsen av det at PR-selskapet Kruse Larsen ble informert om én mediehenvendelse knyttet til habiliteten hennes, som opprinnelig ble ble sendt til Statsministerens kontor. Larsen forklarte at hun kun orienterte ektemannen om en mediehenvendelse som også omhandlet ham, og som ikke var sensitiv. Ektemannen bekreftet selv dette hendelsesforløpet. Redaktørforeningen fremmet kritikk av regjeringens sakshåndtering, og representanter for Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Rødt fremmet kritikk av Larsen. Saken skapte lite oppmerksomhet i andre media. Dekningen fikk blant annet Civita-leder Kristin Clemet til å hevde at avisen gikk for langt og mistenkeliggjorde uten grunnlag. *Nettavisens* egen spaltist, Elin Ørjasæter, reagerte også på det samme.

I en kronikk i *Nettavisen* avviste Larsen påstander om habilitetsproblemer og lobbyisme. Hun fremholdt at hun har fulgt regelverket, og kritiserte det hun oppfatter som uriktig mediedekning av hennes rolle som rådgiver.  

Statsminister Jonas Gahr Støre avdramatiserte saken på direkte spørsmål, og uttrykte tillit til Larsen. Jens Stoltenberg har gjort det klart at hun har vurdert og vurderer habilitet løpende med utgangspunkt i de saker som skal behandles i departementet, og har så langt ikke hatt befatning med saker der hun har vært inhabil.

I januar 2026 konkluderte Pressens Faglige Utvalg (PFU) med at *Nettavisen* brøt god presseskikk på tre punkter i Vær Varsom-plakaten, 3.2, 4.4 og 4.17 i sin dekning av statssekretæren. Avisen ble felt for å ha gitt en misvisende fremstilling, for å ha gått for langt i vinklingen, og for uakseptabel moderering av kommentarfelt.

## Referanser
Framnes (Hardanger)

**Framnes** er ei halvøy nær tettstedet Vikøy, i Kvam herad i Vestland. Framnes kristne videregåande skule ligger på halvøya.

## Referanser
Mads Kjøller Henningsen

**Mads Kjøller Henningsen** (født 1990) er en dansk folkemusiker. Han spiller flere instrumenter og har deltatt i en lang rekke konstellasjoner og band; Asynje Pøbel, Trolska Polska, Spöket i Köket, Floating Sofa Quartet og Lars Lilholt Band. I disse gruppene har han blitt nominert og vunnet flere folkemusikkpriser, spesielt ved Danish Music Awards Folk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Blepusa

***Blepusa*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore, avlange, gjerne svarte, spinkle skyggebiller. Ulikt mange andre skyggebiller har de et forholdsvis tynt hudpanser og gjerne lyse farger. De kjennes også på at klørne er kamformede, antennene lange og tynne og hodet forholdsvis lite.

## Levevis
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken. De kan også ofte finnes på blomster der de spiser pollen. Larvene kan utvikle seg i hule trær.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien kamskyggebiller, **[[Alleculinae]]** Mulsant, 1856
******* Stammen Alleculini
******** Understammen Alleculina
********* Slekten ***Blepusa*** Westwood, 1842 
********** *[[Blepusa costata]]* Westwood, 1842
********** *[[Blepusa dormei]]* Fairmaire, 1889

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ines av Sverige

**Ines Marie Lilian Silvia** (født 2025) er en svensk prinsesse som er nummer åtte i den svenske arverekkefølgen. Hun er også hertuginne av Västerbotten. Hun er datter av prins Carl Philip og prinsesse Sofia. 

## Referanser
The Troubadour

***The Troubadour*** er et musikkalbum med Steinar Albrigtsen, utgitt 21. oktober . Albumet oppnådde en 3. plass på VG-lista.

Den eneste singelutgivelsen fra albumet, *She Belongs to the Rain*, ble kun utgitt som promo.

## Sporliste

# «Savin' It All for You» (Erik Moll)
# «She Belongs to the Rain» (Tom Pacheco)
# «Sweet Steel String Guitar» (Tom Pacheco)
# «Stuck in This Motel-Room» (Erik Moll)
# «Broken Piano» (Tom Pacheco)
# «The Piano» (Per Kolstad)
# «Don't Ask Me to Grow Another Heart» (Tom Pacheco)
# «The Troubadour» (Tom Pacheco)
# «Woman by the Sea» (Tom Pacheco)
# «Idaho Falls» (Tom Pacheco)
# «Up'n Wanna Settle Me Down» (Erik Moll)
# «Good-Bye, Farewell, So-Long» (Tom Pacheco)

## Personell

* Steinar Albrigtsen – vokal, gitar, mandolin, banjo, munnspill, kor, produsent
* Jørn Hoel – kor
* Øivind Madsen – bass
* Rune Arnesen – trommer, perkusjon
* Roger Ludvigsen – gitar
* Per Kolstad – piano, orgel
* Bjørg Værnes – cello
* Sverre Erik Henriksen – opptak, miks, produsent

## Referanseliste
Varg (Milorg)

**Varg** var en av fem planlagte, permanente Milorg-baser i det okkuperte Norge under andre verdenskrig. Varg skulle være Sørlandets faste Milorg-base. 

Bare to av de fem planlagte basene ble realisert, nemlig Elg og Bjørn West. Varg var under oppbygging mot slutten av krigen, men skapte likevel atskillig bry for tyskerne som gjorde store anstrengelser for finne og uskadeliggjøre avdelingen. Selv om den ikke var ferdig organisert og trent i mai 1945, deltok den aktivt i sitt område da freden kom.

## Referanser
Operasjon Osprey

Etter at den militære motstandkampen i Rogaland fikk seg en knekk i 1942 visste man lite eller ingenting i FO i London om hva som foregikk i fylket. Området ble derfor kalt «det mørke fastland».

Med Operasjon «Osprey» tok aktivitetene seg opp, og gjennom et fruktbart samarbeid med Milorg ble også dette distriktet brakte på linje med resten av landet. Men området hadde ikke høyeste prioritet, og selv om «Osprey» var aktiv helt til i maidagene i 1945, var ikke Milorg D19 oppe på full styrke da freden kom.

Sommeren 1942 gikk Gestapo til aksjon og rullet opp den illegale presse i Rogaland. Dette medførte at alt militært motstandsarbeid i fylket fikk seg en alvorlig knekk. I tillegg var ikke SOE spesielt interessert i dette distriktet. Man skulle trodd at Sola flystasjon kunne vært av interesse, med sin nærhet til de britiske øyer. Men avstanden var «like kort» fra England og derfor ble den i hovedsak kun nyttet av rekognoseringsfly.

Med forberedelsene til landgangen i Normandie endret dette seg og 11. desember 1943 ble operasjon «Osprey» iverksatt. Da ble tre mann fra kompani «Linge» og en telegrafist sluppet i fallskjerm ved Grøtteland med oppdrag å opprette radiosamband, etablere sabotasjeceller rettet mot kommunikasjoner, ta imot og lagre våpen, instruere jegere og rekognosere mot flyplassen på Sola.

Å unngå kontakt med Milorg holdt ikke. Forbindelse ble søkt fra begge sider og i juli 1944 formaliserte London samarbeidet mellom «Osprey» og Milorg D19. Samarbeidet gikk utmerket. «Osprey»-karene virket som instruktører og en motstandsorganisasjon begynte å vokse frem.

Da deler av SIS-organisasjonen ble rullet opp i september 1944, flyttet «Osprey» sin virksomhet til Årdal. Her fortsatte man å ta imot materiell som ble fraktet videre både til Stavanger og Jæren. Tilgangen på utstyr kunne vært bedre, men andre distrikter ble høyere prioritert. Derfor hadde ikke D19 full styrke ved fredsslutningen i mai -45.

«Osprey» løste sitt oppdrag. De hadde et fruktbart samarbeid med Milorg, og samvirket med andre operasjoner som «Vestige» og «Avocat». «Ospery» var i virksomhet uten avbrudd fra innsettingen i 1944, til de hadde gitt sitt bidrag til sikring av freden.

## Referanser
Helen Hoffmann

**Helen Hoffmann** (født 2002) er en tysk langrennsutøver som representerer klubben WSV Oberhof 05. Han har flere gullmedaljer fra U23-VM på ski.

## Idrettskarriere
Hoffmann deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Winter Festival), og fikk der bronse på 5 km fri teknikk. Hun deltok også på 7,5 km klassisk, og ble der nummer 12. Hun deltok i langrenn under Vinter-OL for ungdom 2020, der hun ble nummer åtte i langrennscross, nummer ni på langrennssprinten og nummer ti på 5 km klassisk. Under junior-VM på ski 2020 ble hun nummer 25 på 15 km fristil. 

I 2021 deltok hun i junior-VM på ski i Slovenia, og fikk der en ny internasjonal bronsemedalje da hun vant 15 km klassisk. Hun deltok også på 5 km fri, der hun ble nummer elleve, og på stafetten, der Tyskland ble nummer åtte. Den 22. januar 2022 deltok hun i sitt første alpecuprenn (*Alpen cup*), der hun ble nummer to på sprint i Oberstdorf. Under Junior-VM på ski 2022 fikk hun gull på 15 km fri og bronse på stafetten, og hun ble nummer fem på 5 km klassisk og nummer ti på sprinten.

I sesongen 2022/23 deltok hun i mange alpecuprenn, og vant fire av disse. Hun vant Alpecupen i langrenn 2022/23 sammenlagt, med 693 poeng. Alpecupen er nivået under verdenscupen, og er for utøvere i landene som er tilknyttet Alpene. Hun vant 10 km fri teknikk under U23-VM på ski 2023 i Canada, og ble der nummer seks på 20 km klassisk og nummer åtte på sprinten. Under det tyske mesterskapet i langrenn 2023 fikk hun sølv på 5 km fri, bak Lena Keck.

Hun vant to av rennene i Alpecupen i langrenn 2023/24, og endte på andreplass totalt, kun slått av Marina Kälin fra Sveits. Hun deltok i U23-VM på ski 2024, og vant der 10 km klassisk. Hun deltok også på 20 km fellesstart, der hun ble nummer seks, og på sprinten, der hun ble nummer 20, og hun deltok på det tyske stafettlaget som kom på fjerdeplass.   

Den 1. desember 2024 debuterte hun i verdenscupen i langrenn, med en 22.-plass på 20 km fri teknikk i Ruka. Hun fikk to medaljer under U23-VM på ski 2025; hun vant 10 km fri teknikk, og deltok også på det tyske laget som fikk bronse på stafetten. I tillegg ble hun nummer fire på 20 km klassisk og nummer 13 på sprinten.

I VM 2025 i Trondheim gikk hun tredje etappe på Tysklands lag som tok bronse på 4 × 7,5 km stafett. Hun vant U23-cupen sesongen 2024/25.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nicholas Friton

**Nicholas Friton** O.P. ( født i Aparaner (Nakhitsjevan) i Det osmanske rike, død i 1597 i Nakhitsjevan) var en katolsk ordensgeistlig som var erkebiskop av Nakhitsjevan (1560–1597).
## Biografi
Den 20. oktober 1560 ble Nicholas Friton utnevnt under pave Pius IV til biskop av Nakhitsjevan.

I følge Vincenzo degli Alessandri, som han ga husly i 48 dager, besøkte Friton Venezia to ganger - en gang kom han den 13. juni 1561 og så den 26. april 1569. Han besøkte dessuten Roma fire ganger. 

Pave Pius IV rettet et brev til Nicholas i 1562, og beordret ham til å sende til kaldeernes patriark, Abdisho IV Maron, *«en mann som er dyktig i studiet av det syriske språk og kirkevitenskapene.»* Senere sendte Pius et nytt brev den 23. februar 1565 og erklærte at han har beordret Jean-Baptiste til å besøke Nicholas, hans presteskap og hans folk på hans vegne. Videre sendte paven Nicholas, gjennom sin nuntius, dekretene utstedt av Tridentinerkonsilet og instruerte ham om å akseptere *«de saker som angår troen.»*

Han var erkebiskop av Nakhitsjevan til sin død i 1597. Han ble etterfulgt av sin nevø Azarias Friton.

## Referanser
Pietro Dib

**Pietro Dib** (arabisk: بيترو ديب; født 13. juni 1881 i Dlepta i Libanon i Det osmanske rike; død 4. november 1965) var maronittisk katolsk biskop av Kairo i Egypt.
## Liv og virke
### Prest
Pietro Dib ble den 16. mars 2907 ordinert til prest i den maronittiske kirke, som er forent med den katolske kirke.
### Titulærbiskop, maronittisk epark av Kairo
I 1946 ble han av pave Pius XII utnevnt til titulærbiskop av *Tarsus dei Maroniti* og biskop av det maronittiske eparki Kairo. Han ble ordinert til biskop av kardinal Achille Liènart den 5. juli 1946; medkonsekratorer var Jean-Julien Weber P.S.S., biskop av Strasbourg, og Auguste Joseph Gaudel, biskop av Fréjus.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
* Biskop Marie-Prosper-Adolphe de Bonfils (1841-1912) *1898
* Kardinal Louis-Ernest Dubois (1856-1929) *1901
* Erkebiskop Jean-Arthur Chollet (1862-1952) *1910
* Biskop Héctor Raphaël Quilliet (1859-1928) *1914
* Biskop Charles-Albert-Joseph Lecomte (1867-1934) *1921
* Kardinal Achille Liénart (1884-1973) *1928
* Biskop *Pietro Dib* (1923-1994) *1971

## Referanser
Norsk publikumsutvikling

**Norsk publikumsutvikling (NPU)** er en «nasjonal medlemsorganisasjon som arbeider for å styrke kunstens og kulturens posisjon i samfunnet gjennom økt publikumskompetanse. Medlemmene er kunst- og kulturaktører, fylker og kommuner over hele landet».  

NPU ble etablert i 2009. Organisasjonens visjon er et kulturliv som kjenner publikum.

Fra og med 2022 er deres hovedtjeneste NPU Monitor, et nasjonalt kultur-analyseverktøy. Målet med verktøyet er å gi aktørene kunnskap om egen posisjon i kulturmarkedet i sitt område – og gjøre det mulig å sammenligne egen posisjon med andre i samme region og samme bransje.

## Referanser
Iver Johnson

**Iver Johnson** (født 14. februar 1841, død 3. august 1895) var en norskfødt amerikansk våpensmed, oppfinner og våpenprodusent. Firmaet han grunnla var i virksomhet fra 1871 til 1993 og var en tid blant USAs største våpenprodusenter. Det ble produserte flere millioner Johnson-revolvere. Bjørnstjerne Bjørnson omtalte Johnson i 1883 i brev fra Amerika trykt i Dagbladet.   

## Bakgrunn og familie
Ivar Jonsen Floe ble født på Øvre-Flo ved Oppstrynsvatnet i Innvik prestegjeld i Nordfjord i 1841, nå i Stryn kommune. Han gikk i børsemakerlære i Bergen og startet egen våpenforretning i Kristiania. I 1863 utvandret han til USA og endret navnet sitt til Iver Johnson.

I 1868 giftet Iver Johnson seg med Mary Elizabeth Speirs (1847-1915). De hade fem barn, tre sønner og to døtre. Sønnen Fredrich Iver Johnson overtok ledelsen av bedriften mens brødrene og en svoger var medeiere. Iver Johnson døde av tuberkulose i 1895.

## Virke i USA

Han slo seg ned i Worcester i Massachusetts og ble ansatt hos våpenprodusenten Allan & Wheelock. I tiden etter den amerikanske borgerkrigen kjøpte han opp maskiner fra våpensmeder som han brukte til å produsere våpen og etter hvert sykler. I 1871 grunnla han sitt eget firma sammen med en annen nordmann, Martin Bye. Firmaet fikk navnet *Johnson Bye & Company*. Johnson kjøpte Byes andel av selskapet i 1883, og firmaet endret navn til *Iver Johnson & Company*. I 1891 flyttet han produksjonen til Fitchburg, Massachusetts og satte der opp en stor fabrikk og firmanavnet ble på nytt endret, til *Iver Johnson´s Arms and Cycle Works* som på det meste hadde 500 ansatte og var en tid blant USAs største våpenprodusenter. Sykkelfabrikken var en av de største i USA. Syklene ble kalt "Lowell Diamond" og senere også "Iver Johnson". Johnson produserte sykler lenge før ble produserte sykle i fabrikker i Norge. 

Produksjon av motorsykler ble avviklet i 1915 og sykkelproduksjonen ble avviklet i 1940.  

Iver Johnson-revolvere var små og enkle våpen og har også spilt en rolle i mørke kapitler i amerikansk historie. President William McKinley ble skutt og såret i et attentat i Buffalo, New York i 1901 og døde senere av skadene. Drapsmannen brukte en .32 kaliber Iver Johnson-revolver. I 1933 ble Chicagos borgermester Guiseppe Zangara skutt og drept på et politisk arrangement i Miami, Florida hvor også president Franklin D. Roosevelt deltok og hvor Roosevelt var sannsynlig mål for attentatet. Drapsvåpenet var en .32 kaliber revolver produsert av Iver Johnsons datterselskap United States Revolver Company. I 1968 ble senator Robert F. Kennedy skutt og drept av Sirhan Sirhan i Los Angeles med en .22 kaliber Iver Johnson Cadet 55-A revolver.

Bedriften hadde patent på safety hammer automatic revolver. En patentert løsning hindret revolveren å gå av ved et uhelle om den falte og landet på hammeren.

## Referanser
Gaselle (andre betydninger)

**Gaselle** har flere betydninger.

* Gaselle, en benevnelse for flere arter av klovdyr i gruppen sanne antiloper (Antilopini).
* Gaseller, klovdyr i slekten *Gazella*.
* Årets gasellebedrift, en utmerkelse som tildeles bedrifter på vilkår.
Forbudte bøker-uka

**Forbudte bøker-uka** er en årlig markering som skal sette lys på sensur, ytringsfrihet og demokrati. Tiltaket startet i USA i 1982 som *Banned Books Week*, og ble første gang arrangert i Norge i 2024.

## USA
Markeringen ble etablert av American Library Association og USAs avdeling av Amnesty International. I USA gjennomføres Forbudte bøker-uka rundt månedsskiftet september/oktober, og filmfestivalen *[[The First Amendment Film Festival (USA)|The First Amendment Film Festival]]* arrangeres som en del av programmet.

## Se også

* ''Index librorum prohibitorum'' – en liste over forbudte bøker utarbeidet av Den romersk-katolske kirke
* Sensur
* Sensur i Norge
* Ytringsfrihet

## Referanser
En tjenerinnes beretninger

***En tjenerinnes beretninger*** (originaltittel: ***The Handmaid's Tale***) er en spillefilm fra 1990 basert på den kanadiske forfatteren Margaret Atwoods dystopiske roman *[[Tjenerinnens beretning]]* fra 1985. Filmen ble regissert av Volker Schlöndorff, og hovedrollene ble spilt av Natasha Richardson (som Offred), Faye Dunaway (som Serena Joy), Robert Duvall (som Kommandanten), Aidan Quinn (som Nick) og Elizabeth McGovern (som Moira). Filmmanuset var skrevet av den britiske dramatikeren Harold Pinter, og filmmusikken var komponert av Ryuichi Sakamoto.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Feste naturminne

**Feste naturminne** er en gammel eik som står i hagen til Nordre Feste, Festeveien 13 i Moss. Eika er svært viktig som leveområde for mange arter, og ble fredet i 1970.

## Referanser
Avisåret 2025

**Avisåret 2025** er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 2025.

## Hendelser
* 3. januar – Sjefredaktør Andreas Heen Haaland-Carlsen i *[[Dagsavisen]]* går av etter ett år i stillingen
* 10. januar – Journalist Yama Wolasmal og avisen ''The Barents Observer'' mottar Sønstebyprisen for sin formidling av konflikter rundt i verden
* 5. februar – Den franske avisen ''Le Monde''s korrespondent Benjamin Quénelle blir fratatt akkrediteringen i Russland, og kunne med det ikke lenger jobbe i Russland
* 7. februar – Den norskrussiske nettavisen *The Barents Observer* blir forbudt i Russland

## Dødsfall
* 14. januar – Kjell Gjerseth (78), norsk journalist og forfatter
* 29. januar – Hans-Petter Fagerli (58), norsk journalist og redaktør i *[[Gjengangeren]]*
* 25. februar – Per-Helge Berg (76), norsk journalist i *[[Fremover]]* og forfatter av *På gatelangs i Narvik*.
* 27. februar – Kjartan Rødland (86), tidligere sjefredaktør i Bergens Tidende.(NRK)
* 23. juli – Lars Akerhaug (43), norsk journalist
* 8. desember – Karl Glad Nordahl (93), eier av og redaktør i *Bladet Vesterålen*

## Referanser
Tage Olivarius

**Tage Christian de Fine Olivarius** (1847–1905) var en dansk arkitekt som virket i Jylland. Olivarius arbeider består primært av offentlige bygninger som skoler, sykehus og kirker, sistnevnte ofte i nyromansk eller nygotisk stil. 

## Referanser
Émile Amann

**Émile Amann** (1880–1948) var en fransk kirkehistoriker.
## Liv og virke
Etter å ha studert ved hovedseminaret i Nancy, fortsatte Émile Amann sin opplæring ved Institut Catholique de Paris. Han ble mobilisert i 1914 og kjempet under de fire årene av første verdenskrig. Etter demobiliseringen begynte han på fakultetet for katolsk teologi ved Universitetet i Strasbourg (gjenopprettet etter tilbakeførselen til Frankrike av de tre departementer som ble annektert av keiserdømmet Tyskland i 1870). Der underviste han i kirkens eldste historie frem inntil sin død.

Han er kjent for sitt samarbeid med *[[Dictionnaire de théologie catholique]]*, fra 1922 til sin død.
## Verker
*1910: *Le Protévangile de Jacques et ses remaniements latins*
*1903: *Les actes de Paul et ses épîtres apocryphes*
*1902: *Les actes de Pierre*
*1920: *Le Dogme catholique dans les Pères de l’Église*
*1928: *L’Église des premiers siècles*
*1938: *L'époque carolingienne*
*1940: *L’Église au pouvoir. Les laïcs*

## Referanser


## Litteratur
*Annonce de la mort de Émile Amann dans la ''Revue des Sciences Religieuses'', 1948, vol. 22, n°1, s. 5-8.
Gottfred Hoem

**Gottfred Hoem** (1900–1979) var en norsk kontorist, organisasjonsleder og Arbeiderparti-politiker fra Molde. Han var fungerende stortingsrepresentant for valgkretsen Kjøpstedene i Møre og Romsdal fylke det meste av perioden 1945–49. Senere var han direktør i Norges rutebileieres forbund 1946-1968. 

Han var født i Fræna, og gikk på Wangs handelsskole i Oslo 1917. Han arbeidet 1920–31 i Mørefylkenes ruteselskap, senere som transportsjef i Møre og Romsdal 1941-1946. I mellomkrigstida var han en de fremste Ap-representantene i kommunepolitikken, med plass i formannskapet 1928–37 og rollen som varaordfører i 1931 og 1937. Han hadde også verv i Molde og Omegn Idrettsforening: formann 1924-25 og medlem av banekomiteen 1926-33, og i avholdsbevegelsen.

Etter Stortingsvalget 1945 ble han første varamann for Ap i «bykretsen». Han møtte først for Kaare Fostervoll mens han var kirke- og undervisningsminister til 28.6.48, og deretter for Ulrik Olsen da han var kommunalminister fra 28.12.48.

Hoem var aktiv i motstandsbevegelsen under krigen. Han ble arrestert høsten i 1944, og satt på Vollan til freden i mai 1945.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sergej Tarasov (andre betydninger)

**Sergej Tarasov** kan være:
*Sergej Tarasov - russisk skiskytter
*Sergej Tarasov (snøbrettkjører)
*Sergej Tarasov (regissør)
Bjørkeøsterssopp

**Bjørkeøsterssopp** (*Pleurotus pulmonarius*) er en stor ettårig kjuke med skivesopplignende hymenium. Den vokser oftest på bjørk og er lyst hvit–gulhvit eller lyst lærfarget.

## Beskrivelse
Østerssoppene er i form og utseende en mellomting mellom kjuke og skivesopp. De har skiver under en hatt, med sidestilt stilk, om den i det hele tatt er til stede. Hatten blir mellom 4–10&nbsp;cm bred. Til å begynne med er hatten hvelvet, men etter hvert blir den nedsunket i midtpartiet og innover mot hattens feste i veden. Hatthuden er glatt, eller oppsprukket med alderen. Hattkanten er lenge innrullet.

Fargen på fruktlegemet er hvitt til gulhvitt, noen ganger blekt lærfarget. Skivene er hvite, men gulner svakt hos eldre eksemplarer. Om stilken finnes løper skivene helt ned på stilken, og kan samles som et nettmønster hos noen individer.

Kjøttet er mykt og etter hvert seigt.

Gjeldende vitenskapelig beskrivelse er ført i pennen av Lucien Quélet, anført ved den standardiserte forkortelsen «Quel.», etter det vitenskapelige navnet. Beskrivelsen bygget på Elias Magnus Fries’ tidligere publiserte beskrivelse i slekten *Agaricus*. Derfor er forkortelsen «Fr.» anført i parentes.

## Utbredelse
I motsetning til mange harde og seige kjuker, er østerssoppene ettårige. De vokser på trær, enten døde eller levende stammer av løvtrær. Slik navnet antyder er det vanligst å finne den på bjørketrær.

Det er samlet inn belegg fra hele Norge, så langt nord som til Tana i Finnmark. Disse er funnet i alle årets måneder, så nært som desember og februar. De fleste beleggene er funnet i månedene juli–oktober.

## Bruk
Unge eksemplarer er gode på smak, og har en fast konsistens som gjør at de egner seg godt som matsopp. Fordi det finnes en del uspiselige arter som kan ligne, er det likevel ikke alle som anbefaler den.

Den kan være svært lik blågrå østerssopp og noe lik krittøsterssopp.
## Referanser



## Eksterne lenker
* 
*
Slagsvold (slekt)

**Slagsvold** er en norsk slekt med opphav i gården Slagsvold i Romedal i Stange kommune i Hedmark, senere under Østre Toten i Innlandet.

## Slektstre
Anders Hanssen Slagsvold (1813–1888) var født Kolovangen, men tok navnet Slagsvold

*Anders Hanssen Slagsvold (1813–1888)
**Johan Magnus Magnusen Slagsvold (1885–1965), gårdbruker på Slagsvold, gift med 1: Anne Kristoffersdatter Jevnaker (1888–1926), 2: Birgit Torleifsdatter Fjalestad (1894–1954) 
***1: Olav Kristoffer Slagsvold (1918–1980), tannlege og professor, gift med Britt Karin (Bitten) Berg-Pettersen (datter av Carl Berg-Pettersen, eier av skipsverftet Narvik Mek. Verksted
****Britt Slagsvold (f. 1949), psykolog og forsker
****Marit Slagsvold (f. 1962), prest, sosiolog, gestaltterapeut og forfatter, gift (1988) med Jonas Gahr Støre (f. 1960), politiker (Ap) og Norges statsminister
***1: (ukjent Slagsvold)
****Karen Sigrid Slagsvold (f. 1949), lærer, gift med Trond Vidar Vedum (f. 1946), biolog og førstelektor 
*****Trygve Magnus Slagsvold Vedum (f. 1978), gårdbruker og politiker (Sp), gift med Cathrine Wergeland (f. 1975)

## Andre med etternavn Slagsvold
* Tore Slagsvold (f. 1947), biolog og professor
* Baard Henrik Slagsvold (f. 1963), pop- og jazzmusiker, bassist og vokalist i poptrioen Tre Små Kinesere

## Referanser
Die Aßmanns

***Die Aßmanns*** er en tysk stumfilm fra 1925 regissert av Arthur Bergen.

## Skuespillere
* Grete Reinwald som Bettina
* Bruno Kastner som Ernst Aßmann
* Auguste Prasch-Grevenberg som Großtante Emma
* Elena Lunda som Asta Wendheim
* Grete Berger som Frau Fabrikbesitzer Aßmann
* Karl Elzer
* Hans Stüwe som Assessor von Bühren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Salikonstipendiet

**Salikonstipendiet** er en svensk stipend innenfor barnelitteratur, etablert i 1987. Det deles hvert år ut til en person eller en organisasjon, som «som genom sin skapande gärning för barn och unga arbetar i Astrid Lindgrens anda».  Stipendet er på 40.000 kroner.

Stipendiet ble opprettet under navnet *Pippi Långstrump-stipendiet*, deretter het det fra 1990 til 2019 *Astrid Lindgrens Värld-stipendiet*.Det nåværende navnet *Salikon* er hentet fra Lindgrens forfatterskap; det er det hemmelige navnet på en magisk rosebusk i Astrid Lindgrens novelle *Allrakäraste syster*.

## Mottakere
* Gunnel Linde (1987)
* Ilon Wikland (1988)
* Georg Riedel (1989)
* Lars H. Gustafsson, barnelege (1995)
* Björn Berg (1996)
* Jörgen Lantz, skuespiller (1997)
* Lennart Hellsing (1998)
* Anders Grönros, filmregissör (1999)
*  (2000)
* ,  og , grunnleggerne av Astrid Lindgrens Värld  (2001)
* Vår Teater, Stockholm (2002)
* Barbro Lindgren (2003)
* Hugo Lagercrantz, barnelege (2004)
* Siv Widerberg (2005)
* , sykehusklovner  (2006)
* SOS-barnebyer (2007)
* Kulturskolan i Vimmerby (2008)
* Ulf Stark (2009)
* Inger og Lasse Sandberg (2010)
* Pär Johansson (2011)
* Gunilla Bergström (2012)
* Marianne von Baumgarten-Lindberg (2013)
* Anders Eriksson, kultursjef i Vimmerby (2014)
* Martin Widmark (2015)
* Marit Törnqvist (2016)
* Dilsa Demirbag-Sten (2017)
* Suzanne Osten (2018)
* Ulf Nilsson (2019)
* Ylva Mårtens (2021)
* Jan Lööf (2022)
* Pija Lindenbaum (2023)
* Frida Nilsson (2024)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blepegenes

***Blepegenes*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Små til middelsstore, avlange, blanke, mørke skyggebiller. I motsetning til mange andre Lagriinae er de ikke påfallende hårete og de kan overflatisk minne om løpebiller.

## Levevis
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien hårskyggebiller, **[[Lagriinae]]** Latreille, 1825
******* Stammen Adeliini Kirby, 1828
******** Slekten ***Blepegenes*** Pascoe, 1868
********* *[[Blepegenes aruspex]]* Pascoe, 1868
********* *[[Blepegenes blepegenoides]]* (Carter, 1909)
********* *[[Blepegenes cicatricosus]]* Neboiss, 1962
********* *[[Blepegenes equestris]]* Pascoe, 1882
********* *[[Blepegenes lachrymosus]]* Carter, 1930
********* *[[Blepegenes nitidus]]* Blackburn, 1892
********* *[[Blepegenes sinuaticollis]]* (Carter, 1911)

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Blepegenes* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/2aabf30e-183f-408f-9288-5327382a6354
*
Yantaroxenos

***Yantaroxenus*** er en utdødd slekt av mattbiller.

## Utseende

## Levevis
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra Baltisk rav som stammer fra eocen.

## Systematisk inndeling
Plasseringen til denne arten er noe usikker, den kan være enten i Zopheridae eller Tenebrionidae. Nylig ble den overført fra Belopini til en ny stamme i Zopheridae  

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[mattbiller]]**, Zopheridae 
****** Underfamilien Zopherinae
******* Stammen **[[Zopheromimini]]** Alekseev & Nabozhenko, 2023
******** Slekten †***Yantaroxenos*** Nabozhenko, Kirejtshuk & Merkl, 2016
********* †*[[Yantaroxenos colydioides]]* Nabozhenko, Kirejtshuk & Merkl, 2016

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Lyprochelyda

***Lyprochelyda*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlangt-ovale, rødlige eller gule og svarte skyggebiller. Oversiden er tett punktert. Lårene på mellom- og bakbeina har en stor tann.

## Levevis
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Afrika (Kamerun).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien hårskyggebiller, **[[Lagriinae]]** Latreille, 1825
******* Stammen Goniaderini Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Lyprochelyda*** Fairmaire, 1899
********* *[[Lyprochelyda purpurina]]* Fairmaire, 1899

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Telemarkslunden og Ekebylunden naturreservat

**Telemarkslunden og Ekebylunden naturreservat** ble opprettet i 2010 som utvidelse av Telemarklunden naturminne, øst for Fuglevik i Moss kommune. Reservatet omfatter Telemarkslunden i nordøst, et stykke av Gunnarsbybekken i vest, og et felt imellom som binder disse sammen (Ekebylunden). Reservatet er helt omsluttet av Værne kloster landskapsvernområde.

Reservatet ligger 3–18 meter over havet, på marine leirsedimenter. I den øvre delen av reservatet er vegetasjonen preget av eldre bøke- og eikeskog som ble plantet omkring 1890. I busksjiktet finnes dessuten både hassel, rogn, lønn og ask. Lenger ned har skogen større innslag av svartor og alm, og med hegg, krossved og villrips i busksjiktet. Nederst mot dammene finner vi ask-snelleskog, en naturtype som er svært sjelden både i Norge og ellers i Europa.

I sørvest er det også to dammer (tidligere utgravd) der det finnes liten salamander.

Gunnarsbybekken har frodige kantsoner, og den er sjøørret-førende. I reservatet som helhet er det hittil påvist over 700 insektarter, herunder flere sjeldne sommerfugler.

Både vegetasjon og dyreliv i reservatet er fredet mot skade og ødeleggelse, og det er ikke tillatt å gjøre tiltak som kan endre naturmiljøet. Videre er motorferdsel forbudt, med visse unntak for landbruket. Dessuten er bålbrenning forbudt, og sykkel og hest kan bare brukes på eksisterende vei og sti.

## Referanser