open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antinea

***Antinea*** er en slekt av biller i familiegruppen børstebiller..

## Utseende
Nokså små (4-5,5 millimeter), avlangt-ovale, halvblanke, brunsvarte børstebiller. Kroppen er fint hårete, med noen lange, utstående hår. Hodet er bredere enn langt, fasettøynene ovale og utstående. Antennene er ganske tynne og sagtakkede. Pronotum er lengre enn bredt, sidene noe tannete. Dekkvingene har lys ytterkant. Flygevinger mangler.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Afrika.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller, Coleoptera
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** familien børstebiller, Melyridae (eventuelt blærebiller, Malachiidae)
****** underfamilien **[[klobørstebiller]]** (Rhadalinae LeConte, 1862)
******* slekt ***Antinea*** Peyerimhoff, 1929
******** *[[Antinea saxicola]]* Peyerimhoff, 1929

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Slovakisk kristeligdemokratisk union – Demokratisk parti

**Slovakisk kristeligdemokratisk union – Det demokratiske partiet** (slovakisk: *Slovenská demokratická a kresťanská únia – Demokratická strana*, SDKÚ-DS) er et liberalkonservativt og kristendemokratisk politisk parti i Slovakia. Det regnes til den konservative partifamilien.

I 12 år var SDKÚ-DS det ledende borgerlige partiet i Slovakia og gikk inn for en åpen markedsøkonomi, mindre byråkrati, lavere skatter og et flatt skattesystem. Under deres styre ble Slovakia medlem av EU og NATO og gjennomførte omfattende økonomiske reformer som førte til 2000-tallets økonomiske boom (hvor Slovakia var kjent som «Tatra-tigeren». Partiet har deltatt i og hatt statsministeren i tre koalisjonsregjeringer: Mikuláš Dzurindas regjeringer (2000–2002, 2002–2006) og Iveta Radičovás regjering (2010–2012).

Partiet mistet sin betydning ved parlamentsvalget i 2012 hvor det kun fikk 6 % av stemmene. Etter valget i 2016 fikk de kun 0,26 % av stemmene og tapte sin representasjon i Nasjonalrådet. Heretter har partiet vært inaktiv og uten partileder. Partiet gjorde comeback ved parlamentsvalget i 2023 men fikk kun 0,03% av stemmene.

SDKÚ-DS var medlem av Centrist Democrat International og medlem av Det europeiske folkeparti (EPP) inntil 2018 hvoretter det ble ekskludert på grunn av inaktivitet.

## Partiledere

## Valghistorikk
;Valg til Slovakias Nasjonalråd

;Valg til Europaparlamentet

## Referanser


## Eksterne lenker
*Offisielt nettsted
Brudeliv

**Brudeliv** er et liv brukt til en bryllupsdrakt. Liv er en overdel uten ermer som tradisjonelt har vært brukt av jenter, kvinner og gutter. 

Uttrykket brukes i dag mest om overdelen til bunad. Flere av dagens bunader er kopier av, eller utarbeidet med inspirasjon fra, gamle brudeliv. Et eksempel er Malobunaden, en Romsdalsbunad, som er laget med utgangspunkt i et brudeliv fra 1800-tallet. Tidligere var det vanlig å få sydd et brudeliv med fine broderi når bruden skulle gifte seg.

## Referanser
Trøndelag fylkeskommunes tilgjengelighetspris

**Trøndelag fylkeskommunes tilgjengelighetspris** er en pris opprettet av Trøndelag fylkeskommune. 

## Tildeling
Det er en pris for god universell utforming som skal hedre de som gjør en innsats for å bedre livsvilkårene for mennesker med nedsatt funksjonsevne i Trøndelag og kan gis til en enkeltperson, organisasjon, bedrift eller kommune. Den ble første gang utdelt i 2018, da fylket var etablert, og deles ut årlig dersom det er en kandidat som oppfyller kriteriene. Rådet for likestilling av mennesker med nedsatt funksjonsevne har myndighet til å velge ut prismottakeren. 

Prisutdelingen finner sted under KS sin årlige høstkonferanse eller under fylkesting og prisen deles ut av fylkesordfører og leder i Rådet for likestilling av mennesker med nedsatt funksjonsevne. Prisen består av et diplom, grafisk trykk eller lignende og et pengebeløp, i 2024 var pengebeløpet på 10 000 kr.

## Mottakere

* 2018: Verdal kommune og Verdal Helsesportlag for prosjektet «Tur for alle» – Verdal
* 2019: Juba Juba-festivalen – Trondheim
* 2020: Orkland kommune for turstien Orklaparken – Orkanger
* 2021: CRUX Jarlegården oppfølgingssenter – Steinkjer
* 2022:
* 2023: Busselskapet Arctic Buss, ved leder Jon Normann Tviberg – Vanvikan

## Referanser


## Eksterne lenker

* Offisiell nettside
Kosakkerne

***Kosakkerne*** er en opera av Catharinus Elling, skrevet i 1890-94 til en tekst av Edvard Hagerup Bull. Hagerup Bulls tekst som ble utgitt i 1897, er skrevet fritt etter Nikolaj Gogols fortelling «Taras Bulba». Uroppførelsen av operaen fant sted 21. april 1897 i Eldorado Teater av et svensk operaselskap. Operaen har fire akter, og ble Ellings største verk i karrieren. 

## Se også

* *[[Taras Bulba (russisk stumfilm)|Taras Bulba]]*, russisk stumfilm fra 1909
* *[[Taras Bulba (tysk stumfilm)|Taras Bulba]]*, tysk stumfilm fra 1924
* *[[Taras Bulba (film fra 2009)|Taras Bulba]]*, russisk spillefilm fra 2009

## Referanser
Ceratarhina

***Ceratarhina*** er en slekt av mellomstore biller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Gjerne middelsstore, avlange og noe flate, blanke, mørke glansbiller.  **Hodet** er horholdsvis stort, kjevene (mandiblene) fremstrakte og godt synlige ovenfra.  Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige. 

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
Billene kan ofte finnes ved sår i trær der sevje flyter ut. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[sevjeglansbiller]]**, Cryptarchinae  – glatte og blanke, avlang kroppsform
******* stammen *[[Arhinopini]]* Kirejtshuk & Bouchard, 2018
******** Slekten ***Ceratarhina*** Kirejtshuk, 1981

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Taxicephomerus

***Taxicephomerus*** er en slekt av små biller med kølleformede antenner. De kan enten plasseres i familien Nitidulidae eller som en familie for sge selv, Cybocephalidae. 

## Utseende
Små (1-3 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke glansbiller. **Hodet** er lite, kort og bredt, nesten helt skjult av brystskjoldet. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige, alle føttene fire-leddete. 

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
Gruppen er rovdyr som spiser skjoldlus. De kan rulle seg sammen til en ball.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Vietnam.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[skjoldlusbiller]]**, Cybocephalinae Jacquelin du Val, 1858
******* Slekten ***Taxicephomerus*** Kirejtshuk, 1994
******** *[[Taxicephomerus porrectus]]* Kirejtshuk, 1994

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Geji (underholder)

**En geji, eller yiji** (kinesisk: 歌妓、歌伎、歌姬) var en kurtisane i det gamle Kina. *Yiji* 艺妓 er et kinesisk låneord fra det japanske *[[geisha]]*. De tjente som sangere og dansere, og sto for forestillinger og sosiale arrangement for den utdannede og adelige overklassen.

Gejier fikk lov til å ha seksuelle og romantiske forhold med sine velstående beskyttere, men de var ikke sexarbeidere. Konkubinat var lovlig i det gamle Kina, og overklassemenn kunne velge en geji som sin medhustru. Mange gejier brukte kunst og poesi for å tiltrekke potensielle ektemenn.

Gejier måtte gjennomgå streng opplæring i scenekunst og kultur, før de ble ansatt for å opptre på banketter, offisielle seremonier, rettssamlinger og til og med religiøse begivenheter. Gejier bidro til utviklingen av gammel kinesisk musikk, dans, poesi, maleri og zaju (kinesisk opera).

Geji-kulturen hørte opprinnelig til hoffet under Xia-dynastiet og spredte seg senere til folket.

Fra og med 1860 erstattet changsan(長三)-prostituerte gradvis gejier.

## Referanser
Eliteserien i innebandy for kvinner 2024/25

**[[Eliteserien i innebandy for kvinner]] 2024/25** er det øverste nivået i norsk innebandy for kvinner sesongen 2024/25. Ligaens grunnspill startet 14. september 2024 og blir avsluttet 8. mars 2025.

## Tabellen

## Lagene

## Resultattabell

## Statistikk

### Tilskuertall

## Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Genisphindus

***Genisphindus*** er en slekt av små slimsoppbiller som lever i slimsopper (Myxomycetes). 

## Utseende
Små (1,5-2 millimeter), avlange, matte, mørke slimsoppbiller. Oversiden er kraftig, på dekkvingene radvis punktert. Hodet er kort og bredt, antennene klubbeformede og middels lange. Pronotum er avrundet trapesformet, mye bredere enn langt, med en skarp, opphøyd midtribbe.

## Levevis
Billene i denne familien synes å være spesialisert på å leve i eller på slimsopper, som gjerne vokser på trær. På grunn av skjult levevis og liten størrelse er det ikke ofte man treffer på dem.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[slimsoppbiller]], [[Sphindidae]]** (=Aspidiphoridae)
****** Underfamilien smalslimsoppbiller (Sphindinae)
******* Slekten ***Genisphindus*** McHugh, 1993
******** *[[Genisphindus laevicollis]]* (Sen Gupta & Crowson, 1979)
******** *[[Genisphindus latisternus]]* McHugh, 1993
******** *[[Genisphindus minor]]* McHugh, 1993
******** *[[Genisphindus rotundus]]* McHugh, 1993
******** *[[Genisphindus roxanneae]]* McHugh, 1993

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Halepopeplus

***Halepopeplus*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Middelsstore, avlange glansbiller. De har en lang, kjegleformet bakkropp som stikker langt ut bak dekkvingene og kan derfor ligne på kortvinger (Staphylinidae).

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[Cillaeinae]]** Kirejtshuk & Audisio, 1986
******* Slekten ***Halepopeplus*** Murray, 1864
******** *[[Halepopeplus batesi]]* Murray, 1864
******** *[[Halepopeplus conoteloides]]* Reitter, 1876
******** *[[Halepopeplus dimidiatus]]* Kirsch, 1873
******** *[[Halepopeplus kirschi]]* Reitter, 1876
******** *[[Halepopeplus morio]]* Reitter, 1876
******** *[[Halepopeplus optatus]]* Sharp, 1889
******** *[[Halepopeplus politus]]* Sharp, 1889

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
Dijana Đajić

**Dijana Đajić** (født 2004) er en slovensk håndballmålvakt, som spiller for den slovenske klubben  og det slovenske landslaget.

Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Dragan Adžić foran Håndball-EM 2022 på hjemmebane, men var ikke blant de 19 utvalgte.

Året etter ble hun tatt ut i den slovenske 20-mannstroppen til Håndball-VM 2023 i Danmark, Norge og Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Linnerudveien

**Linnerudveien** eller **Linnerudvegen** kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
* Linnerudveien (Asker)
* Linnerudveien (Aurskog-Høland)
* Linnerudvegen (Elverum)
* Linnerudvegen (Kongsvinger)
* Linnerudveien (Ringerike)
* Linnerudvegen (Østre Toten)
Mystronoma

***Mystronoma*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Små (gjerne 2,5-3 mm) biller, de fleste artene er forholdsvis brede og flate, men det finnes også noen som er avlange eller hvelvede, fargen er oftest mer eller mindre rødlig. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur og er derfor temmelig matt glinsende. **Hodet** er lite, kort og bredt, fasettøynene store, dekker hele hodets sider. Antennene er nokså korte, 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, tvert avkuttet bak. **Beina** er korte og kraftige. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien Epuraeinae - noen ganger slått sammen med Carpophilinae
******* stammen Epuraeini
******** Slekten ***Mystronoma*** Kirejtshuk, 1990  
********* *[[Mystronoma excellentis]]* Kirejtshuk, 1990

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cryptarchopria

***Cryptarchopria*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende

Små (1,2-3,3 millimeter) glansbiller, nokså brede og litt flate, rødlige til svarte. Overflaten er tett og fint punktert. **Hodet** er lite, kort og bredt. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige. Framleggene (protibiae) har tenner på yttersiden, mellom- og bakleggene skarpe lengdelister.

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
De voksne billene i mange grupper finner man gjerne på blomster, der de spiser pollen. Disse artene finnes på blomster i korsblomstfamilien.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[blomsterglansbiller]]**, Meligethinae
******* Slekten ***Cryptarchopria*** Jelinek, 1975
******** Underslekten *Cryptarchopria* (i snever forstand)
********* *[[Cryptarchopria infima]]* (Grouvelle, 1895)
********* *[[Cryptarchopria kabakowi]]* Kirejtshuk, 1979
********* *[[Cryptarchopria ponomarenkoii]]* Kirejtshuk, 1989
******** Underslekten *Horakia* Jelinek, 2000
********* *[[Cryptarchopria kubani]]* (Jelinek, 2000)
******** Underslekten *Kabakovia* Kirejtshuk, 1979
********* *[[Cryptarchopria ivoriensis]]* Kirejtshuk & Kirejtshuk, 2011
********* *[[Cryptarchopria latipes]]* (Grouvelle, 1908)
********* *[[Cryptarchopria nepalensis]]* Kirejtshuk & Kirejtshuk, 2011

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pocadius

***Pocadius*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater.

## Utseende
Små, nokså kraftige, gjerne rødlige glansbiller.

## Levevis
Gruppen kan finnes på inntørkede dyrerester (fjær, knokler og lignende), for eksempel i gamle fuglereir. I alle fall noen av artene besøker også gjerne blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i alle verdensdeler. I Norge er *Pocadius ferrugineus* utbredt over det meste av landet bortsett fra Vestlandet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[åtselglansbiller]]**, Nitidulinae Latreille, 1802
******* Stammen Nitidulini Latreille, 1802
******** ***Pocadius***-slektsgruppen
********* Slekten ***Pocadius***  Erichson, 1843 
### Liste over artene

* *[[Pocadius adustus]]* Reitter, 1888
* *[[Pocadius africanus]]* Kraatz
* *[[Pocadius antennuliferus]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius ashei]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius barclayi]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius basalis]]* Schaeffer, 1911
* *[[Pocadius bicolor]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius brevis]]* Grouvelle
* *[[Pocadius carltoni]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius centralis]]* Cline, 2008
* *[[Pocadius cochabambus]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius coxus]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius crypsis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius decoratus]]* Kirejtshuk
* *[[Pocadius dimidiatus]]* Jelínek
* *[[Pocadius dominicus]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius endroedyi]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius ephite]]* Leschen & Carlton
* *[[Pocadius falini]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius femoralis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius ferrugineus]]* (Fabricius, 1775) - finnes i Norge
* *[[Pocadius fulvipennis]]* Erichson, 1843
* *[[Pocadius fumatus]]* Jelínek
* *[[Pocadius fusiformis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius globularis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius helvolus]]* Erichson, 1843
* *[[Pocadius insularis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius jelineki]]* Leschen & Carlton
* *[[Pocadius kirejtshuki]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius luisalfredoi]]* Cline, 2008
* *[[Pocadius majusculus]]* Kirejtshuk
* *[[Pocadius maquipucunensis]]* Leschen & Carlton
* *[[Pocadius martini]]* Kirejtshuk
* *[[Pocadius monticolis]]* Lechanteur
* *[[Pocadius niger]]* Parsons, 1936
* *[[Pocadius nigerrimus]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius nobilis]]* Reitter
* *[[Pocadius okinawaensis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius pecki]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius peruensis]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius rubidus]]* Erichson
* *[[Pocadius tepicensis]]* Cline, 2008
* *[[Pocadius testaceous]]* Grouvelle
* *[[Pocadius torresi]]* J. Jelinek, 1977
* *[[Pocadius wappesi]]* Cline, 2005
* *[[Pocadius yunnanensis]]* Grouvelle

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Sinopoda scurion

***Sinopoda scurion*** er en art av jegeredderkopp som ble oppdaget i 2012 i et hulesystem i Laos. Arten har et benspenn på omtrent 6 centimeter og en kroppslengde på omtrent 12 millimeter. Den er den første kjente jegeredderkoppen som ikke har øyer. På grunn av det mørke habitatet inne i hulesystemet, trenger den ikke å kunne se for å jakte.

## Oppdagelse og navngivelse
*Sinopoda scurion* ble funnet i en hule i Laos, beliggende omtrent 100 kilometer fra den kjente Xe Bang Fai-hula.

Den øyeløse edderkoppen fikk navn etter den sveitsiske bedriften Scurion, som produserer hodelykter til huleutforskere.

## Referanser
Gigantisk jegeredderkopp

**Gigantisk jegeredderkopp** (*Heteropoda maxima*) er en art av jegeredderkopp funnet i Laos og Vietnam. Den regnes som verdens største edderkoppart i benspenn, som kan nå opp til 30&nbsp;cm.

## Beskrivelse
Arten er gulbrun i fargen med flere mørke flekker på bakparten. Beina har brede, mørke striper på partiet før den første bøyen. I likhet med alle andre jegeredderkopper er beina svært lange i forhold til kroppen, og de bøyer seg fremover på en krabbe-lignende måte.

Utenom størrelsen, kan *H. maxima* skilles fra andre arter av *Heteropoda* ved å studere genitaliene. I hanndyr er pedipalpene minst tre ganger lengre enn tegulum. Hunndyret kjennetegnes ved et karakteristisk epigyn med to ytre bånd.

Arten er det største medlemmet av familien Sparassidae, med et benspenn på 30&nbsp;cm og en kroppslengde på 4.6&nbsp;cm. Før oppdagelsen av *H. maxima*, var den australske arten *Beregama aurea* det største kjente medlemmet av Sparassidae med en kroppslengde på 4&nbsp;cm.

## Utbredelse og habitat
Den gigantiske jegeredderkoppen er kjent fra Laos og Vietnam, og er trolig en huleboende art grunnet dens bleke farge, lange bein og spesielle hårstrå på hannens fot. Det er derimot ingen synlig reduksjon i øyestørrelsen, noe som kan tyde på at arten lever i nærheten av huleåpninger.

## Kannibalisme
Florian og Diana Schnös oppdaget kannibalistisk atferd i arten i en hule nær Vang Vieng i Laos. Hunndyr kan spise hannen etter parring, en atferd som typisk knyttes til artene i slekten Latrodectus (enkene), men det anses også som normal edderkoppatferd på tvers av slekter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arabisk hest (Barye)

***Arabisk hest*** (fransk: *La Cheval arab*) — en bronseskulptur rytterstatuett, laget i 1884 av Émile Guillemin og Alfred Barye.

På en auksjon hos Christie's i New York i 1993 ble *Cheval arab*, av Alfred Barye og Emile Guillemin, bronse, solgt for 10.350 amerikanske dollar pluss auksjonsavgifter. Beløpet som i dag tilsvarer 28.000 euro fra for 31 år siden.

## Museer
* Musée du Louvre, Paris
* Appleton Museum of Art, Ocala, Florida, USA

## Utstillingshistorikk
* Salongen i Paris, Louvre, 1884

## Historie
Etter en lang reise i ørkenen, lot Muhammed sitt tabun med arabiske hester gå fritt slik at de kunne slukke tørsten nær en oase. Men før hestene nådde vannet, kalte Muhammed dem tilbake til seg. Bare fem hopper adlød. Siden de viste sin lojalitet ved å komme tilbake til sin eier til tross for intens tørst, valgte Muhammed dem til avl. Disse fem hoppene, kjent som Al Khamsa (arabisk « fem »), ble de legendariske grunnleggerne av de fem « typene » arabisk hest. Selv om Al Khamsa anses som mytologiske hester, påstår noen oppdrettere fortsatt i dag at den moderne beduinhest faktisk stammer fra disse hoppene.

Ifølge en historie fortalt av beduiner, skapte Allah den arabiske hesten av vinden fra sør.

I Koranen nevnes ordet « hest » 5 ganger. I Sura 79 og Sura 100 kalt al-Nazi'at, tolkes begrepet al-Adiyat som « hest », mens Sura 37 al-Saffat, Sura 51 al-Dhariyat og Sura 77 al-Mursalat refererer til hester.

## Referanser
2. divisjon ishockey for menn 2024/25

**[[2. divisjon ishockey for menn]] 2024/25** er det tredje nivået i norsk ishockey sesongen 2024/25. De to øverste lagene lagene fra grunnserien spilte kvalifisering mot de to nederste lagene i 1. divisjon om spill i 1. divisjon 2025/26.

## Tabellen

## Lagene

}
|-
| **/**
|
| 
| align="center" | 
| align="center" | 
|
|-
| ***'
|  [[Tromsø]]
| [[Tromsø ishall]]
| align=center | &nbsp;500
| align=center | 2004
| 
|-
| ***'
|  Tønsberg
| Tønsberg Ishall
| align="center" | 400
| align="center" | 1963
|
|-
| **[[Turn og Idrettsforeningen Viking]]**
|  Bergen
| Bergenshallen
| align="center" | 3.900
| align="center" | 1968
|
|-
|}

## Resultattabell

## Statistikk

### Publikumstall

## Kvalifisering til [[1. divisjon ishockey for menn 2025/26|1. divisjon 2025/26]]

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges Ishockeyforbund
Flaskerudseterveien

**Flaskerudseterveien** (27-883, kun oddetall, spredte husnummer) er en vei i Vestre Ådal i Hønefoss. 

Veien går vestover fra Vestre Ådal (vei), i sørenden av Sperillen, cirka 12 km nord for Hallingby. 

Den svinger seg oppover i terrenget, forbi blant annet Setertjern, Langtjern og Veslefjellet. I vestenden går veien over i Stasfolehaugen, Bjønnetråkket, Veslefjella og Bjørnetjernlia. Andre sideveier er Karibrenna, Langtjernlia og Langtjernhøgda, ved Langtjern. Veien ligger cirka 158 meter over havet ved avkjøringen fra Vestre Ådal vei, og 690 meter over havet ved Langtjern.

Flaskerudseterveien domineres av fritidsboliger.

## Referanser
Heterometrus laoticus

***Heterometrus laoticus***, noen ganger kjent som **stor vietnamesisk skogsskorpion**, er en art av skorpion som lever i områder med torv i Vietnam og Laos. Den kan nå en lengde på oppmot 12&nbsp;cm.

## Som matvare
Skorpionen avles frem i fangenskap for menneskelig  bruk som delikatesse i Vietnam. De brukes også i produksjon av vin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stenogobius hawaiiensis

***Stenogobius hawaiiensis***, eller **Nanihakutling** er en art av kutlinger som er endemisk til Hawaii, hvor den lever i saltvann, brakkvann og ferskvann. Arten er ikke like egnet for klatring som sine nærmeste slektninger i Hawaii, og finnes derfor vanligvis ikke i de øvre delene av vassdrag. Nanihakutlingen kan nå en kroppslengde på 11,4 centimeter. På hawaiisk er fisken kjent under navnet **O'opu naniha**. Den spiser ulike virvelløse dyr som mark, krepsdyr og insekter, i tillegg til alger. Den jaktes på av fugler som natthegren, samt fiskearter som *Polydactylus sexfilis* og barrakuda. Fremmede fiskearter truer *S. hawaiiensis* ved at de innfører nye sykdommer og parasitter, samt ved at de spiser eggene og larvene deres.

Hunnen legger 6000-8000 egg som beskyttes av hannen inntil de klekkes. Deretter flyter larvene nedstrøms til havet. Larvene lever i havet i opptil 6 måneder før de returnerer til ferskvannsbekker, hvor de oppholder seg resten av livet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emoia impar

***Emoia impar*** er en art av skinker som er utbredt på øyer i Stillehavet, særlig i Polynesia og Mikronesia.

Selv om den er vanlig innenfor utbredelsesområdet, er arten truet av habitatstap, fremmedarter og et stigende havnivå som følge av global oppvarming. Den er også en naturalisert art på Hawaii, sannsynligvis fraktet dit av polynesere, men den har i dag nesten forsvunnet fra øyene. Den hadde forsvunnet fra de større øyene innen det 20. århundre, med kun en liten gjenværende gruppe på Na Pali-kysten på Kauai som overlevde ut 1960-tallet. Påståtte funn fortsatte inn på 1990-tallet, men dette viste seg å være introduserte individer av *[[Emoia cyanura|E. cyanura]]*. I dag lever de eneste gjenværende hawaiiske dyrene på den lille øya Mōkapu ved Molokai, hvor bestanden er stabil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Der Mönch von Santarem

***Der Mönch von Santarem*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Lothar Mendes.

## Skuespillere
* Alf Blütecher 
* Emmy Förster 
* Vivian Gibson 
* Tzwetta Tzatschewa 
* Evi Eva 
* Alice de Finetti 
* Walter Rilla 
* Magnus Stifter
* Marlene Dietrich

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mikronesiaskink

**Mikronesiaskink** (*Emoia adspersa*) er en art av skinker som er hjemmehørende i Mikronesia. Arten er også funnet på øya Niuafoʻou helt nord i Tonga. Mikronesiaskinken finnes ikke på andre øyer i Tonga, noe som tyder på at den ankom Niuafoʻou som blindpassasjer på polynesiske seilbåter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Euplatamus

***Euplatamus*** er en slekt av skogflatbiller som tidligere ble regnet til gruppen flatbiller (Cucujidae). 

## Utseende
Små, flate, avlange, mørke biller. Oversiden er halvblank, dekkvingene fint hårete. **Hodet** er stort, omtrent så bredt som brystskjoldet, med små, runde fasettøyne. Antennene er 11-leddete, omtrent halve kroppslengden, noe utvidet mot spissen men uten en tydelig avsatt klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) har skarpe tenner langs sideranden og lengdefurer på oversiden. **Dekkvingene** er avlange, tilspisset bakover, med punktrekker. **Beina** er vanligvis forholdsvis korte, med fem-leddete føtter der det fjerde leddet er svært lite og lett å overse (pseudotetramere føtter). Minst ett av fotleddene er tolappet.

## Levevis
Mange av artene er som navnet (både det norske og det latinske) sier skogsinsekter, men da de lever mesteparten av livet under barken på døde trær, ser man dem sjelden. Av og til kan man finne dem rundt nyfelt tømmer. Den flate kroppsformen hjelper dem til å bevege seg under barken. Man vet ikke sikkert hva de spiser, men det er antatt at de ikke er rovdyr, kanskje heller soppetere. Noen arter finnes også mellom løvstrø.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[skogflatbiller]]**, Silvanidae
****** Underfamilien treflatbiller, Brontinae Blanchard, 1845
******* Stammen Telephanini
******** Slekten ***Euplatamus*** Sharp, 1899
********* *[[Euplatamus buqueti]]* (Grouvelle, 1877)
********* *[[Euplatamus castaneus]]* (Grouvelle, 1881)
********* *[[Euplatamus debilis]]* Sharp, 1899
********* *[[Euplatamus deyrollei]]* (Grouvelle, 1876)
********* *[[Euplatamus humeralis]]* (Reitter, 1877)
********* *[[Euplatamus longicornis]]* Sharp, 1899
********* *[[Euplatamus richteri]]* (Reitter, 1878)
********* *[[Euplatamus schaumi]]* (Grouvelle, 1876)
********* *[[Euplatamus sharpi]]* (Hetschko, 1930)

## Referanser




## Kilder
* Thomas, M.C. 2005. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (Family Silvanidae). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/chklist5.htm

## Eksterne lenker
*
Kamerun under Afrikamesterskapet i friidrett 2024

**[[Kamerun]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2024 (utendørs) fra 21. til 26. juni 2024 i Douala i Kamerun.

## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Resultater (ufullstendig)
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
### Menn
#### Bane- og landeveisøvelser

|-
|align=left|Emmanuel Eseme
|align=left|100 meter menn
|10,49	
|20 **Q**
|10,18
|7 **q**
|10,15
|
|-
|align=left|Raphael Ngaguele Mberlina
|align=left|100 meter menn
|10,28	
|4 **Q**
|10,27
|10
|colspan=2|Gikk ikke videre
|-
|align=left|Ibrahima Hamayadji
|align=left|100 meter menn
|10,53	
|26 
|colspan=4|Gikk ikke videre
|}

## Referanser
Cathartosilvanus

***Cathartosilvanus*** er en slekt av biller som tidligere ble regnet som en underfamilie av flatbiller (Cucujidae). Det norske navnet på familien kan være litt misvisende da de artene man oftest treffer på lever på lagrede matvarer innendørs. Disse billene stammer opprinnelig fra tropene, men er i dag spredt over hele verden med handel. 

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange og smale, blanke, brunrøde til brune skogflatbiller.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er hovedsakelig utbredt i den Nye verden, mne det er kjent fossiler fra Europa (Baltisk rav).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[skogflatbiller]]**, Silvanidae
****** Underfamilien Skogflatbiller, Silvaninae
******* Slekten ***Cathartosilvanus*** Grouvelle, 1912 
******** *[[Cathartosilvanus aitkenae]]* Halstead, 1993
******** *[[Cathartosilvanus imbellis]]* (LeConte, 1854)
******** †*[[Cathartosilvanus necromanticus]]* Alekseev, 2017 - fossil art fra Eocen
******** *[[Cathartosilvanus opaculus]]* (LeConte, 1854)
******** †*[[Cathartosilvanus perkovskyi]]* Alekseev & Bukejs, 2021 - fossil art fra Eocen
******** †*[[Cathartosilvanus siteiterralevis]]* Alekseev, Bukejs & McKellar, 2019  - fossil art fra Eocen
******** *[[Cathartosilvanus tropicalis]]* (Van Dyke, 1953)
******** *[[Cathartosilvanus vulgaris]]* (Grouvelle, 1878)

## Referanser




## Kilder
* Thomas, M.C. 2005. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (Family Silvanidae). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/chklist5.htm

## Eksterne lenker
*
Nicolebertia

***Nicolebertia*** er en slekt av biller. Såvidt man kjenner til lever disse billene som parasitter på larver og pupper av treborende biller og vepser.

## Utseende
En middelsstore (8&nbsp;mm), avlang, glatt, smal, parallellsidig, mørkbrunlig til svart bille. Den er nokså flat. **Hodet** er stort og bredt, minst like bredt som brystskjoldet, med små, flate fasettøyne og et par lengdefurer i pannen. Kjevene (mandiblene) er framoverrettede og stikker litt ut foran. Antennene er litt lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete, perlekjedeformede og ganske tykke. **Brystskjoldet** (pronotum) er lengre enn bredt, omtrent firkantet sett ovenfra, med avsatte sidekanter, tydelige bakhjørner. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, som oftest med lengdefurer. **Beina** er ganske korte og kraftige, føttene fem-leddete.

## Levevis
Biologien til disse billene er dårlig kjent, men alle artene man vet noe om lever i død ved, gjerne under barken på døde trær, og lever av pupper (av og til også larver) av vedborende insekter. Det er ikke klart om de bør regnes som rovdyr eller parasitter. De angriper særlig biller (trebukker, praktbiller, hettebiller, snutebiller og andre) men også av og til vepser. De aller fleste artene lever i tropene, men fire arter finnes naturlig i Nord-Amerika, og de lever så langt nord som Japan i Asia.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamiien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Passandridae]]**
****** Slekten ***Nicolebertia***  Burckhardt & Slipinski, 1995 
******* *[[Nicolebertia carinatus]]* (Westwood, 1830)
******* *[[Nicolebertia dejeani]]* (Grouvelle, 1915)
******* *[[Nicolebertia feai]]* (Grouvelle, 1892)

## Kilder
* Thomas, M. 1999. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (family Passandridae). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/chklist4.htm
* Passandridae på *Tree of life* (med bilde): http://www.tolweb.org/Passandridae/9152

## Eksterne lenker
*
Metawali

**Metawali** sikter til et sjiamuslimsk samfunn som har en betydelig tilstedeværelse i Nord-Libanon (Kesrawan og Batroun) såvel som i øst og sør, som for eksempel i Bekaadalen og i kystbyene sør for Beirut.

Ifølge Sir Richard Francis Burton, som skriver i 1885, er metawaliene av persisk avstamning, og de følger generelt påbudene innenfor sjiatroen, skkønt deres tilbedelse også omfatter pilgrimsferd til ruinene av tempelet som ærer Ishtar (Ashtaroth) i Apheca. Der henvender de seg med hva som enn ligger dem på hjerte, til *Sayyidat al-Kabirah*, («Vår Frue»). Av den grunn blir de ofte anklaget for kjetteri av rettroende muslimer.

## Historie
Det osmanske rikes overherredømme var i vidt omfang kun nominell i Libanon. Baalbek var på 1900-tallet i virkeligheten under metawalikontroll.

Syv metawalilandsbyer ble lagt inn under det britiske mandatområde i Palestina, og de ble avfolkede under den arabisk-israelske krig i 1948 og gjenbefolket med europeiske jøder.

## Referanser
Monotopion

***Monotopion*** er en slekt av smalbiller. De fleste av disse billene er trolig rovdyr som lever av små insekter, og noen blir regnet som nyttige naturlige fiender av barkbiller.

## Utseende
Små, avlange og smale smalbiller, oftest noe flate, rødbrunlige, blanke. Kroppen er temmelig jevnbred. Oversiden er mer eller mindre dekket av tydelige punktgroper, men med få eller ingen hår. **Hodet** er stort og bredt, med middelsstore, runde fasettøyne og kraftige kjever. Antennene er 10-leddete, og ender i en 2-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er vanligvis lengre enn bredt, så bredt som hodet. **Dekkvingene** er avlange, smale og tvert avbrutt bakerst, slik at de ikke dekker det bakerste bakkroppsleddet. De har tydelige rekker av små punktgroper. **Beina** er ganske korte og kraftige, føttene 4- eller 5-leddete.

## Levevis
De fleste billene i denne familien er trolig rovdyr som lever av andre små insekter. 
Disse artene lever under barken på døde trær av egg og larver av barkbiller.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan).

## Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av *[[Europs]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[smalbiller]]**, Monotomidae (= Rhizophagidae)
****** Underfamilien smalbiller, Monotominae Laporte de Castelnau, 1840 (= gråbiller)
******* Gruppen Europini  - 27 slekter
******** Slekten ***Monotopion*** Reitter, 1884  
********* *[[Monotopion ferrugineus]]* Reitter, 1884 

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Afrikamesterskapet i friidrett 2024 – 100 meter menn

**100 meter for menn** ved Afrikamesterskapet i friidrett 2024 ble arrangert 21. og 22. juni 2024 i Douala, Kamerun.

## Resultater
### Forsøksheat
Fant sted 21. juni.

Kvalifisering: De 2 første i hvert heat (Q) og de 6 raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til semifinalene.

Vind:Heat 1: +1,1&nbsp;m/s, Heat 2: +0,1&nbsp;m/s, Heat 3: +1,1&nbsp;m/s, Heat 4: +1,2&nbsp;m/s, Heat 5: 0,0&nbsp;m/s, Heat 6: +2,0&nbsp;m/s, Heat 7: 0,0&nbsp;m/s, Heat 8: +1,0&nbsp;m/s, Heat 9: +2,0&nbsp;m/s

### Semifinaler
Fant sted 22. juni.

Kvalifisering: De 2 første i hver semifinale (Q) og de 2 raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.

Vind:Heat 1: +0,1&nbsp;m/s, Heat 2: 0,0&nbsp;m/s, Heat 3: +1,1&nbsp;m/s

### Finale
Fant sted 22. juni.

Vind: 0,0&nbsp;m/s

## Referanser
Deinophloeus

***Deinophloeus*** er en slekt av små, oftest mørke biller. De ble tidligere regnet til familien flatbiller (Cucujidae). 

## Utseende
Små (gjerne 2,5-4&nbsp;mm), smale, flate biller, vanligvis med forholdsvis lange antenner. De er gjerne brunlige på farge og fint hårete, og det er en tydelig innenevring mellom for- og bakkroppen. **Hodet** er omtrent så bredt som brystskjoldet, flatt, vanligvis sterkt punktert, med små, flate fasettøyne og lange, avrundede tinninger bak disse. Antennene er trådformede, omtrent så lange som hode + pronotum. De består av 11 ledd, det innerste leddet er noe større enn de øvrige. Overkjevene (mandiblene) er fremovverettede, ikke påfallende store. **Brystskjoldet** (pronotum) er trapesformet (bredest foran), noe lengre enn bredt. **Dekkvingene** er parallellsidige, med punktrader. **Beina** er korte, lårene tykke, leggene og føttene tynne.

## Levevis
De fleste av artene lever trolig under barken på døde trær. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjølflatbiller]]**, Laemophloeidae Ganglbauer, 1899
****** Slekten ***Deinophloeus*** Sharp, 1899
******* *[[Deinophloeus ducalis]]* Sharp, 1899
******* *[[Deinophloeus hirsutus]]* Thomas, 1982
******* *[[Deinophloeus impressifrons]]* (Schaeffer, 1910)
******* *[[Deinophloeus sheilae]]* Thomas, 1982
******* *[[Deinophloeus sinuatus]]* Sharp, 1899
## Referanser




## Kilder

* Thomas, M.C. 2003. An illustrated atlas of the Laemophloeidae genera of the world (med bilder av alle slekter). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/LaemophloeidaeLink.htm 

## Eksterne lenker
*
Bronseskink

**Bronseskink** (*Emoia aenea*) er en øgleart i gruppen skinker. Den er hjemmehørende i Papua Ny-Guinea og Indonesia.

## Referanser
Sør-Afrika under Afrikamesterskapet i friidrett 2024

**[[Sør-Afrika]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2024 (utendørs) fra 21. til 26. juni 2024 i Douala i Sør-Afrika.

## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Resultater (ufullstendig)
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
### Menn
#### Bane- og landeveisøvelser

|-
|align=left|Benjamin Richardson
|align=left|100 meter menn
|10,14	
|1 **Q**
|10,08
|3 **Q**
|10,17
|
|-
|align=left|Bayanda Walaza
|align=left|100 meter menn
|10,15	
|2 **Q**
|10,26
|9
|colspan=2|Gikk ikke videre
|-
|align=left|Bradley Nkoana
|align=left|100 meter menn
|10,42	
|15 **Q**
|10,30
|12
|colspan=2|Gikk ikke videre
|}

## Referanser
Dolloff huleedderkopp

**Dolloff huleedderkopp** (*Meta dolloff*) er en edderkoppart i gruppen kjeveedderkopper som er endemisk til den amerikanske delstaten California. Den er en av de mest sjeldne edderkoppene i Nord-Amerika.

Arten ble vurdert som sårbar på IUCNs rødliste i 1996.

## Habitat
Arten har blitt funnet i hulesystemet Empire Cave nær Universitetet i California i Santa Cruz og i *Gray Whale Ranch State Park*.

Siden oppdagelsen av arten i Empire- og Dolloff-hulene ved Santa Cruz, har det blitt kjent at *M. dolloff* ikke eksklusivt befinner seg i huler. De oppholder seg og reproduserer gjerne i andre typer underjordiske habitater, som jernbanetunneler og menneskeskapte groper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skogliv

**Skogliv** er en norsk *[[Minecraft]]*-server etablert i 2018 som eies og driftes av nordmennene Tarjei Mo Batalden, Tobias Laundal og Erlend Pilø. Driftselskapet er organisert som et selskap med delt ansvar (DA).

## Bakgrunn
Skogliv-serveren ble etablert for å erstatte en *Minecraft*-server kalt «Ragnarok» som hadde blitt brukt av NRK Super. Målgruppen for begge *Minecraft*-serverne har vært å tilby barn og unge en server der det skal være trygt å spille og chatte.

## Drift og innhold
Ifølge gründerne bak Skogliv har over seksti tusen unike spillere (per april 2025) vært innom serveren siden oppstarten. *Minecraft*-serveren er åpen døgnet rundt, og har frivillig stab som ivaretar spillerne, og passer på at reglene for *Minecraft*-serveren blir opprettholdt. Serveren tilbyr både overlevelses-verden, kreativ-verden, og Lucky Sky Wars.

I tillegg til drift og vedlikehold av *Minecraft*-server er Skogliv også arrangør og samarbeidspartner i en rekke prosjekter, og er Microsoft-partnere. Dermed har Skogliv laget flere utdanningsopplegg og arrangementer med støtte fra Microsoft Norge.

## Arrangementer (utvalg)

### 17. mai under koronaepidemien
Skoglivs største og mest kjente prosjekt er 17. mai-feiringen de arrangerte i *Minecraft* under koronapandemien i 2020 og 2021; i 2021 deltok over  nettbrukere. Både kronprinsfamilien og stortingspresidenten deltok i feiringen digitalt. Det som er beskrevet som Norges største 17. mai-tog krevde 2,4TB RAM og 170 servere.

### Pride-markering
I 2022 var Skogliv medarrangør av en digital Pride-markering. 

### Verdensdagen for psykisk helse
I 2024 deltok serveren i Verdensdagen for psykisk helse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sternodea

***Sternodea*** er en slekt av små fuktbiller som stort sett lever av sopp. 

## Utseende
Små (ca. 1,3 millimeter), avlangt-ovale biller, oversiden sterkt hvelvet, vanligvis kledt med korte hår, tydelig punktert og mer eller mindre skinnende. På farge er de gjerne brunlige. **Hodet** er nokså lite og rundt. Antennene er kraftige, middels lange, 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet uten påfallende tenner. **Dekkvingene** varierer mellom eggformede og avlangt parallellsidige. Ofte har de en tydelig lengdefure (sømstripen) på hver side av midtsømmen. **Beina** er forholdsvis korte.

## Levevis
De fleste fuktbillene er soppetere og finnes gjerne i kompost eller mellom løvstrø, også i hule trær. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika, og Øst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[fuktbiller]]**, Cryptophagidae
****** Underfamilien **[[tannfuktbiller]]**, Cryptophaginae Kirby, 1826
******* Stammen Caenoscelini
******** Slekten ***Sternodea*** Reitter, 1875
********* *[[Sternodea arcana]]* Leschen & Gimmel, 2023
********* *[[Sternodea baudii]]* Reitter, 1875
********* *[[Sternodea franzi]]* Johnson, 2012
********* *[[Sternodea grilati]]* Reitter, 1888
********* *[[Sternodea japonica]]* Sasaji, 1984
********* *[[Sternodea lederi]]* Reitter, 1876
********* *[[Sternodea miki]]* Reitter, 1888
********* *[[Sternodea raddei]]* Reitter, 1876

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* 
*Cryptophagus* sp., fra *Atlas of the family Cryptophagidae of Russia*. http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/images/crylapkm.jpg
Nigeria under Afrikamesterskapet i friidrett 2024

**[[Nigeria]]** deltok under Afrikamesterskapet i friidrett 2024 (utendørs) fra 21. til 26. juni 2024 i Douala i Nigeria.

## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Resultater (ufullstendig)
(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
### Menn
#### Bane- og landeveisøvelser

|-
|align=left|Kayinsola Ajayi
|align=left|100 meter menn
|10,21	
|3 **Q**
|10,08
|3 **Q**
|10,20
|4
|-
|align=left|Usheoritse Itsekiri
|align=left|100 meter menn
|10,36	
|11 **Q**
|10,28
|11
|colspan=2|Gikk ikke videre
|-
|align=left|Godson Oghenebrume
|align=left|100 meter menn
|10,51	
|23
|colspan=4|Gikk ikke videre
|}

## Referanser
Hieronymus Herculanus Bumbun

**Hieronymus Herculanus Bumbun** (1937–2024) var en indonesisk ordensgeistlig og katolsk erkebiskop av Pontianak.

## Liv og virke
### Prest
Hieronymus Herculanus Bumbun sluttet seg til kapusinerordenen og ble presteviet den 27. juli 1967.

### Hjelpebiskop i Pontianak
Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop i Pontianak og titulærbiskop av Capra den 19. desember 1975. Erkebiskopen av Semarang, kardinal Justinus Darmojuwono, ordinerte ham til biskop den 27. mai året etter; medkonsekratorer var Gabriel Sillekens, biskop av Ketapang, og Alfred Gonti Pius Datubara, hjelpebiskop i Medan.

### Erkebiskop av Pontianak
Den 26. februar 1977 ble han utnevnt til erkebiskop av Pontianak. 

Pave Johannes Paul II utnevnte ham dessuten til apostolisk administrator av Sanggau i 1982. Han trakk seg fra den stillingen i 1990.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedssøkned den 3. juni 2014.

Han døde den 30. september 2024 i en alder av 87 år.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
* Kardinal Raffaele Scapinelli di Leguigno (1858–1933) *1912
* Kardinal Friedrich Gustav Piffl  (1864–1932) *1913
* Biskop Michael Memelauer (1874–1961) *1927
* Kardinal Franz König (1905–2004) *1952
* Erkebiskop Ottavio De Liva (1911–1965) *1962
* Kardinal Justinus Darmojuwono (1914–1994) *1964
* Erkebiskop *Hieronymus Herculanus Bumbun* (1937–2024) *1976

## Referanser