open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ligand (kjemi)

I koordinasjonskjemi er en **ligand** et ion eller et molekyl med en funksjonell gruppe som binder seg til et sentralt metallatom for å danne et koordineringskompleks. Bindingen med metallet involverer generelt formell donasjon av ett eller flere av ligandets elektronpar, ofte gjennom Lewis-baser. Egenskapene til metall-ligandbindingen kan variere fra kovalent til ionisk. Videre kan metall-ligand bindingsorden variere fra en til tre. Ligander betraktes som Lewis-baser, selv om vi vet om sjeldne tilfeller som involverer Lewis-sure "ligander".

Metaller og metalloider er bundet til ligander i nesten alle omstendigheter, selv om gassformige "nakne" metallioner kan genereres i et høyt vakuum. Ligander i et kompleks dikterer reaktiviteten til det sentrale atomet, inkludert hastigheten på ligandsubstitusjon, reaktiviteten til ligandene selv og redoks. 

Ligander klassifiseres på mange måter, inkludert: ladning, størrelse (volum), identiteten til det koordinerende atom(er), og antallet elektroner som doneres til metallet (dentisitet eller haptisitet). Størrelsen på en ligand indikeres av kjegle-vinkelen.

## Referanser
Norske typebetegnelser for fiberkabler

For Norge har flere norske leverandører blant annet Nexan, Foss fiberoptikk bruker 4 og 5 bokstav typebetegnelse for fiberkabler system til formidle oppbygging av kabler.

Populær oppbygging av kabler er AXAI, AXXI,  QINI, QXAI, QXXI, QXXE, QENE, QFCI, QXWE

## Referanser
Hovedgruppeelementene

I kjemi og atomfysikk refererer **hovedgruppeelementene** til de gruppene av grunnstoffer som har sine letteste medlemmer representert ved helium, litium, beryllium, bor, karbon, nitrogen, oksygen og fluor, slik de er ordnet i periodesystemet. Disse elementene er ofte omtalt som representasjonselementene. Hovedgruppen inkluderer grunnstoffene (med unntak av hydrogen, som noen ganger ikke er inkludert) i gruppene 1 og 2 (s-blokk), og gruppene 13 til 18 (p-blokk).

Hovedgruppeelementene er blant de mest studerte og mest vanlige grunnstoffene på jorden, i solsystemet og i universet. Disse grunnstoffene spiller en kritisk rolle i en rekke kjemiske prosesser og er fundamentale for både uorganisk og organisk kjemi. For eksempel utgjør hovedgruppeelementene byggesteinene i biologiske molekyler som DNA, proteiner og karbohydrater, samt mange industrielle materialer som plast, metaller og legeringer.

Hovedgruppeelementene er kjent for å ha karakteristiske kjemiske egenskaper, som bestemmes av deres elektronkonfigurasjoner. Disse egenskapene inkluderer tendensen til å danne bestemte typer bindinger og å ha spesifikke oksidasjonstilstander. For eksempel er elementene i gruppe 1, kjent som alkalimetaller, svært reaktive og har en tendens til å danne enverdige kationer ved å miste sitt eneste valenselektron. På den annen side, elementene i gruppe 18, kjent som edelgasser, er generelt inert og lite reaktive på grunn av deres fulle valensskall.

Hovedgruppeelementene, sammen med noen av de lettere innskuddsmetallene, utgjør de vanligste grunnstoffene på jorden, i solsystemet og i universet. Selv om gruppe 12-elementer ofte regnes som innskuddsmetall, har sink (Zn), kadmium (Cd) og kvikksølv (Hg) noen egenskaper fra begge gruppene, og noen forskere mener de bør inkluderes i hovedgruppen.

I eldre nomenklatur blir hovedgruppeelementene referert til som gruppe IA og IIA, og gruppene IIIB til 0 (CAS-gruppene IIIA til VIIIA). Gruppe 12 blir merket som gruppe IIB i begge systemene. Gruppe 3 blir merket som gruppe IIIA i den eldre nomenklaturen (CAS-gruppe IIIB).

## Referanser
Mario Farci

**Mario Farci** (født 1967) er en italiensk katolsk biskop av Iglesias.
## Liv og virke
### Prest
Mario Farci studerte filosofi og teologi og ble presteviet for erkebispedømmet Cagliari den 7. desember 1991 i kirken *Sant'Elena Imperatrice*.

Ved siden av sine verv i menighetssjelesorgen var han spiritual ved erkebispedømmets seminar fra 1996 til 1998 og erkebiskopens representant for det permanente diakonat og representant for økumenikk og interreligiøs dialog fra 1999 til 2022. Som foreleser i dogmatikk underviste han fra 1994 ved Institutt for religionsstudier i Cagliari og fra 1998 ved det pavelige teologiske fakultet på Sardinia. Han har tilhørt en rekke teologiske organer og var et grunnleggende medlem av Foreningen for italienske økumenikkprofessorer i 2014. I 2019 ble han medlem av Presterådet. Fra og med 2022 var han president for det pavelige teologiske fakultet på Sardinia, direktør for erkebiskopens kontor for det permanente diakonat og pastorale tjenester, og medlem av den nasjonale komité for synodale vei.
### Biskop av Iglesias
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Iglesias den 30. november 2024. Erkebiskopen av Cagliari, Giuseppe Baturi, ordinerte ham til biskop den 9. februar året etter i basilikaen *Sant’Elena Imperatrice*. Medkonsekratorer var hans forgjengere kardinal Arrigo  Miglio og Giuseppe Mani samt Farcis forgjenger Giovanni Paolo Zedda.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal Giovanni Benelli (1921–1982) *1966
* Kardinal Silvano Piovanelli (1924–2016) *1982
* Kardinal Gualtiero Bassetti  (1942- ) *1994
* Erkebiskop Giuseppe Baturi (1964- ) *2020
* Biskop *Mario Farci* (1967- ) *2025

## Referanser
Catapiestus

***Catapiestus*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (gjerne 12-14 millimeter), avlange, blankt svarte skyggebiller. Dekkvingene er ovale med fine punktstriper. Antennene er trådformede, litt utvidet mot spissen. Pronotum er rundet med butte tenner langs kanten.

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og Sørøst-Asia, fra India i vest til Vietnam i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen Cnodalonini Oken, 1843
******** Slekten ***Catapiestus*** Perty, 1831 
### Liste over artene

* *[[Catapiestus bispinosus]]* S. Yang & J. Guo, 2018
* *[[Catapiestus bourgoini]]* Pic, 1912
* *[[Catapiestus clavipes]]* Lang & Ren, 2009
* *[[Catapiestus crenulicollis]]* Fairmaire, 1888
* *[[Catapiestus indicus]]* Fairmaire, 1896
* *[[Catapiestus mediocris]]* Guérin-Méneville, 1841
* *[[Catapiestus medvedevi]]* Lang & Ren, 2009
* *[[Catapiestus piceiventris]]* Fairmaire, 1893
* *[[Catapiestus piceus]]* Perty, 1831
* *[[Catapiestus rugipennis]]* Chûjô, 1984
* *[[Catapiestus simillimus]]* Fairmaire, 1893
* *[[Catapiestus subrufescens]]* Pic, 1911
* *[[Catapiestus tonkineus]]* Pic, 1912

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hyperchalca

***Hyperchalca*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore til store, avlange, mørke skyggebiller, beina ofte lysere. De fleste har skinnende metalliske farger. Hodet er middels store med noe utstående fasettøyne og middels lange, trådformede antenner. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede.

## Levevis
Artene lever stort sett i skog, der de er knyttet til sopp og død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stenochiinae]]** Kirby, 1837
******* Stammen **[[Stenochiini]]** Kirby, 1837
******** Slekten ***Hyperchalca*** Fairmaire, 1869
********* *[[Hyperchalca aenescens]]* Fairmaire, 1869  
********* *[[Hyperchalca apicalis]]* Pic, 1935
********* *[[Hyperchalca armata]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca fuscoaenea]]* Fairmaire, 1894
********* *[[Hyperchalca humbloti]]* Fairmaire, 1894
********* *[[Hyperchalca levyi]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca lucida]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca nigra]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca nitidicollis]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca rudicollis]]* Fairmaire, 1902
********* *[[Hyperchalca rufiventris]]* Chatanay, 1915 - Madagaskar
********* *[[Hyperchalca sikorai]]* Pic, 1935
********* *[[Hyperchalca viridipennis]]* Ardoin, 1974 - Madagaskar

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kystgeit

**Kystgeit** er en gammel norsk geiterase med tradisjoner for kjøttproduksjon, i motsetning til norsk melkegeit som holdes for melkeproduksjon. Dagens bestand av kystgeiter stammer utelukkende fra besetninger i Selje kommune i Sogn og Fjordane og øyene Skorpa i Herøy kommune og Sandsøya i Sande kommune i Møre og Romsdal.

Aktivt geitehold ble avviklet på Skorpa og Sandsøya i 1950-årene, så der finnes det i dag kun et fåtall forvillede dyr. I Selje er imidlertid geitehold av kystgeit bevart, men omfanget er sterkt begrenset så rasen er utrydningstruet.

Kystgeit ligner norsk melkegeit, men studier med DNA ved NIBIO og NMBU viser at de to rasene klart skiller seg fra hverandre. Kystgeit veier typisk 25–40 kg og beiter på lyng, busker, lauv, gress, tang og skudd.

## Referanser
Roger Joseph Foys

**Roger Joseph Foys** (født 1945) er en amerikansk emeritert katolsk biskop av Covington.
## Liv og virke
### Prest
Roger Joseph Foys ble ordinert til prest for bispedømmet Steubenville den 16. mai 1973.
### Biskop av Covington
Den 31. mai 2002 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Covington. Erkebiskopen av Louisville, Thomas Cajetan Kelly O.P., ordinerte ham til biskop den 15. juli samme år. Medkonsekratorer var emeritert biskop av Steubenville, Gilbert Ignatius Sheldon, og biskop av Baton Rouge, Robert William Muench.

Den 13. juli 2021 aksepterte pave Frans hans sldersbetingede avskjedssøknad og utnevnte John Iffert til hans etterfølger.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Paul John Hallinan (1911–1968) *1958
* Kardinal Joseph Louis Bernardin (1928–1996) *1966
* Erkebiskop Thomas Cajetan Kelly, O.P. (1931-2011) *1977
* Biskop *Roger Joseph Foys* (1945–) *2002

## Referanser
Pedro Ernesto Fournau

**Pedro Ernesto Fournau** (født 1977) er en argentinsk katolsk prelat og hjelpebiskop i Bahía Blanca.
## Liv og virke
### Prest
Pedro Ernesto Fournau studerte filosofi og teologi ved presteseminaret i erkebispedømmet Mercedes-Luján og ble presteviet for erkebispedømmet Bahía Blanca den 7. september 2012.

Etter ordinasjonen var han kapellan i Carhué og Tres Arroyos og som sogneprest i Coronel Pringles fra 2017 til 2020. Han var også konsulent for sosial sjelesorg og grasrotmiljøene i erkebispedømmet. Fra 2020 var han involvert i presteopplæring ved seminar i erkebispedømmet Mercedes-Luján. Han var også bispedømmedelegat for spørsmålene til Verdenssynoden.
### Hjelpebiskop i Bahía Blanca
Pave Frans utnevnte ham til titulærbiskop av *Bararus* og hjelpebiskop i Bahía Blanca den 12. september 2024. Erkebiskopen av Bahía Blanca, Carlos Azpiroz Costa O.P., ordinerte ham til biskop den 6. desember samme år i katedralen *Nuestra Señora de la Mercedes* i Bahía Blanca. Medkonsekratorer var hans forgjenger Guillermo José Garlatti, emeritert biskop av Alto Valle del Río Negro, Néstor Hugo Navarro, biskopen av Comodoro Rivadavia Jorge Luis Wagner, og erkebiskopen av Mercedes-Luján, Jorge Eduardo Scheinig.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *172
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
* Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
* Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
* Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
* Erkebiskop Antonio José Plaza (1909-1987) *1950
* Kardinal Raúl Francisco Primatesta (1919-2006) *1957
* Erkebiskop Carlos Walter Galán Barry (1925-2003) *1982
* Erkebiskop Guillermo José Garlatti (1940- ) *1994
* Erkebiskop Carlos Azpiroz Costa O.P. (1956- ) *2015
* Biskop *Pedro Ernesto Fournau* (1977 -) *2024

## Referanser
Hampus Andersson

**Hampus Andersson** (født 1993) er en svensk sportssjef og tidligere fotballspiller. Fra 2023 er han sportssjef i den norske eliteserieklubben Sarpsborg 08.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Michael Flannery

**Michael Flannery** (1818–1891) vare en irsk katolsk biskop av Killaloe fra 1859 til sin død.
## Liv og virke
### Prest
Michael Flannery ble utdannet ved St Patrick's Pontifical University i Maynooth. Etter en tid som sjelesørger i Cloughjordan ble han del av undervisningsstaben i All Hallows College i Dublin fra 1843 til 1858. 
### Biskop av Killaloe
Han var biskop av Killaloe fra 1858. Han ble bispeviet 5. september 1858 av erkebiskop Patrick Leahy av Cashel (-Emly); medkonsekrerende var biskop William Keane av Cloyne, og biskop Michael O'Hea av Ross.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
* Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
* Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
* Kardinal Castruccio Castracane degli Antelminelli (1779-1852) *1844
* Kardinal Paul Cullen (1803-1878) *1850
* Erkebiskop Patrick Leahy (1806-1866) * 1852
* Biskop *Michael Flannery* (1818-1891) *1858
## Referanser
Audun Hammer Hovda

**Audun Hammer Hovda** (født 1999) er en norsk politiker (SV). Han ble i 2024 valg til leder av Sosialistisk Ungdom.

Hovda er i perioden 2021-2025 vararepresentant til Stortinget for Buskerud. Ved stortingsvalget i 2025 er han SVs andrekandidat i Buskerud. Fra 2023 til 2025 var han leder av Buskerud SV.

## Referanser
Bygghåndverk Norge

**Bygghåndverk Norge** er en frittstående bransje- og arbeidsgiverorganisasjon som representerer 1200 små, mellomstore og store bedrifter med 15.000 ansatte og en samlet omsetning på  35 milliarder kroner.

BHN ble stiftet i 2022 av Byggmesterforbundet og Malermestrenes Landsforbund (MLF) som en frittstående organisasjon for alle bygghåndverksfagene. I 2024 tilsluttet Norske Murmestres Landsforening – NML seg til BHN.

BHN arbeider blant annet for et seriøst arbeidsliv, like konkurransevilkår, rekruttering, byggkvalitet og kompetanseheving til våre bransjer.

BHN er medlem av Standard Norge.

## Referanser
Dhul hijjah

**Dhul hijjah** er den 12. månden i den islamske kalenderen og er den tiden da muslimer drar på pilgrimsreise, *[[hajj]]*, til Mekka, dette skjer 8.–13. dag i dhul hijjah. Dette er en av de fire hellige månedene i islamsk kalender. Det er den siste av de fem søylene i Islam. Når man kommer tilbake feirer man Id.

## Referanser
Isomer (isotop)

**Isomer** betegner innen kjemien et molekyl eller polyatomisk ion med identisk molekylformel - det vil si det samme antall atomer av hvert element - men distinkte arrangementer av atomer i rommet. Isomerisme refererer til eksistensen eller muligheten for isomerer.
Jean-Baptiste Baudoin

**Jean-Baptiste Baudoin** (1831–1875) var en fransk katolsk prest og misjonær på Island.
## Liv og virke
Jean-Baptiste Baudoin og Bernard Bernard (1821–1895) var de første katolske prestene som tjenestegjorde på Island etter reformasjonen. De ankom i henholdsvis 1857 (Bernard) og 1858 (Baudoin), og bygde et lite kapell ved Landakot-gården nær Reykjavík.  De fikk en vanskelig mottakelse og i 1862 forlot Bernard landet, mens Baudoin holdt ut til 1875.

I Landakót-området bygde misjonærene et lite katolsk kapell i 1864; noen år senere ble en liten trekirke dedikert til Jesu hellige hjerte bygget. Katedralen Kristus Kongen i Reykjavík ble ikke bygget før i 1929.

Baudoin var ble involvert i polemikker hele tiden han bodde på Island (1858–1875). Han skrev mange artikler i aviser for å svare på kritikk mot den katolske kirke. I tillegg til det skrev han flere bøker på islandsk, blant annet et hefte med tittelen *Jesús Kristr er guð þrátt fyrir mótmæli Magnúsar Eiríkssonar* (1867) [Jesus Kristus er Gud til tross for Magnús Eiríkssons motmæle], som var rettet mot den i København boende  islandske teologen Magnús Eiríkssons bok med tittelen * Er Johannes-Evangeliet et apostolisk og ægte Evangelium *(1863).

Katolsk forkynnelse og misjon ble sterkt begrenset av forbudet mot proselytisme som gjaldt frem til 1874.

## Verker i utvalg
* *Útskýring um trú katólsku kirkjunnar í þeim trúaratriðum, þar sem ágreiningr er milli hennar og mótmælenda*, Reykjavík 1865.
* [Anonymt], *Svar hinna katólsku presta upp á 1. bréfið frá París eptir Eirík Magnússon. Hvað segir sagan um Parísarbréfið?*, Reykjavík 1866.
* *Jesús Kristr er guð. Þrátt fyrir mótmæli herra Magnúsar Eiríkssonar*, Reykjavík 1867.
* [Anonymt], *Er það satt eðr ósatt, sem hra Jónas Guðmundsson segir um bækling vorn: "Jesús Kristr er Guð" o. s. frv.?*, Reykjavík 1867.
* *Til Íslendinga : um Lestrarbók handa alþýðu, eftir séra Þórarinn Böðvarsson*. Reykjavík 1875.
## Bibliografi
* Gerard Schreiber: *Eirík Magnússon. An Opponent of Martensen and an Unwelcome Ally of Kierkegaard* i Jon Stewart, *Kierkegaard and His Danish Contemporaries – Theology*, Vol. 7, Tomo II, Ashgate, 2009, 53
* Dag Stromback, *The Conversion of Iceland: A Survey*, London, 1975 
* Gunnar F. Guðmundsson, *Kaþólskt trúboð á Íslandi 1857-1875*, Sagnfræðistofnun Háskóla Íslands, Reykjavík, 1987
* *St. Ansgar. Jahrbuch des St.-Ansgarius Werkes*, Köln, 1983, ss.&nbsp;70–81
* Alois Arnstein Brodersen: *Die Nordpolmission. Ein Beitrag zur Geschichte der katholischen Missionen in den nordischen Ländern im 19. Jahrhundert*, Münster, 2006, ss.&nbsp;48–54

## Referanser
Isak Jönsson

**Isak Fredrik Jönsson** (født 11. januar 1999) er en svensk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Litteraturåret 1455

## Fødsler

*29. januar – Johannes Reuchlin, tysk filosof, humanist og teolog (død 1522)
*3. mars – Cataldo Parisio, italiensk humanist, forfatter, poet og diplomat (død 1517)
*11. mai – Sanjōnishi Sanetaka, japansk intellektuell og kalligraf (død 1537) 
* Guillaume Flamang, fransk dramatisk poet og hagiograf (død 1520)
*ca. 1455 
**Martin Pollich, tysk filosof, lege og teolog (død 1513)
**Johannes Pauli, tysk fransiskansk forfatter (død 1530) 
**Pamphile Sassi, italiensk poet (død 1527)

## Dødsfall
*Paolo Della Pergola, italiensk filosof, matematiker og logiker (ukjent fødselsår)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peder Hanssen

**Peder Hanssen** (1811–1881) var en sentral forretningsmann i Tromsø på midten av 1800-tallet og byens ordfører i flere år.

## Bakgrunn og familie
Peder Hanssen var født i Bredstedt i Slesvig 13. april 1811. Han flytta høsten 1824 til Tromsø, der onkelen Poul Hanssen (1780–1855) hadde etablert firmaet *P. Hanssen & Co*. Pouls sønn Peter (1812–1872) gikk inn i firmaet i 1837, og i 1843 trådte også Peder inn som kompanjong. Peder var da gift med Pouls datter Pauline Catrine (1813–1871). 

Deres datter Hanna Cecilie (1841–1885) gifta seg med John Giæver (1842–1897) fra en annen av byens handelsfamilier. John overtok drifta av *P. Hanssen & Co* fra 1885.

Peder er omtalt som «en rikt utrustet mann … skarp, morsom, vittig, et riktig festmenneske som likte å omgi seg med glade gjester og vakre ting». Peder og Peter med familier bodde i hver sin etasje i Poul Hanssens gård i Sjøgata 8. 

Peder Hanssen døde 28. november 1881 og er gravlagt på Tromsø gravlund. 

## Forretningsdrift
Firmaet P. Hanssen & Co var på 1850-tallet det største handelshuset i Tromsø. Det eide flere skuter, dreiv russehandel og annen import og eksport.

Hanssen var en av stifterne av Tromsø Amts Dampskibsselskab. Han var også sentral ved stiftelsen av Tromsø Sparebank i 1837, der han var direksjonsmedlem de første åra og direksjonens formann fra 1853 til 1859. Han var med i interessentselskapet som i 1848 etablerte Tromsø Skibsverft.

Firmaet eide ei større tomt sør i byen, og i 1877 kjøpte Ludvig Mack en del av denne for å etablere Macks bryggeri.

## Politisk virke
Hanssen var medlem av formannskapet i Tromsø i 25 år og ordfører i byen i 1851, i 1853 og noen måneder sist i 1862. I tida mellom disse periodene, samt i 1852, var han viseordfører.

Ved stortingsvalget i 1847 var det en kampanje for å få kasta amtmann Anton Th. Harris som representant. Det skyldtes et ønske om å redusere den sterke representasjonen embetsmenn hadde på Tinget. Som motkandidat blei Peder Hanssen stilt opp, men han var lite villig og stemte sjøl på Harris, som blei gjenvalgt.

## Ettermæle
Peder og kona oppretta «Kjøbmand Peder Hanssen og Hustru Pauline Hanssens Legat ved Enkefru Sophie Svendsen til Beste for værdige og trengende Enker og Døtre af Borgerklassen i Tromsø». Dette bidro, sammen med et legat oppretta av fetteren Peter til at kommunen i 1959 kunne etablere Laureng aldersheim.

Sør i Tromsø sentrum ligger Peder Hanssens gate, som er oppkalt etter ham. Tidligere fantes også P. Hanssens vei, en gangveg rundt nordre del av Prestvannet på Tromsøya. Denne var anlagt av Tromsø Bys Vel med midler gitt av firmaet P. Hanssen & Co.

## Referanser
Lillestrømbrua

**Lillestrømbrua** er 2 parallelle spennbetongbroer på riksvei 159 mellom kommunene Lillestrøm og Rælingen i Akershus. Bruene som bærer hver sin kjøreretning krysser Nitelva, er 135 meter lange, og lengste spenn er 51 meter.

## Se også
*Rælingsbrua
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Giacomo Fenicio

**Giacomo Fenicio** (1558–1632), også kjent som **Arthunkal Veluthachan**, **Jacomo Fenicio** eller **Jacob Fenicio**. var en italiensk jesuittprest, lærd, teolog og misjonær i India. Han kom til India i 1582, og tjenestegjorde, etter et par års forberedelse lokalt, i Sør-India som prest og misjonær fra 1584 til 1632. 

Han var en av de første europeerne som forsket på og forfattet skolastisk litteratur om hinduisme.  Han forfattet en bok om Kerala på portugisisk, med tittelen «Livroda Seitados Indios Orientalis» (Bok om Ostindierns religiøse systemer). Han studerte Keralas språk, malayalam. Med henvisning til en bok kalt *[[Pakkanar Thollairam]]* kritiserte han mange hinduistiske skikker.

Han ble den andre soknepresten i kirken St. Andreas i Arthunkal i Kerala, etter at den første presten, Gasper Pius, som bygde kirken, døde. Han var populær kjent blant kristne i Kerala og kjent som *Arthunkal Veluthachan* eller l Arthunkals lyshudede fader. Samtidig var Fenicio var kjent for sin toleranse overfor andre religioner.

Det sies at han hadde betydelig interesse og kunnskap om hinduistisk kultur og i kampsporten kalaripayattu, typisk for Kerala.

Fenicio døde i Cochin i 1632.
## Referanser
Oskar Opstad Vike

**Oskar Opstad Vike** (født 2004) er en norsk langrennsløper som representerer Idrettslaget Runar. Han er sprinter.

## Karriere
I NM 2024 ble han nummer tre på sprint klassisk.

Han debuterte i verdenscupen i langrenn med en niendeplass i sprint klassisk i Ruka 30. november 2024 og fikk sin første pallplass i verdenscupen i samme øvelse i Falun 14. februar 2025.

I Vinter-OL 2026 tok han bronse i sprint klassisk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Casper og Wendy

***Casper og Wendy*** er en amerikansk fantasy-komediefilm fra . Filmen er den tredje i *Casper*-serien. Historien er tidsmessig etter film nummer to, **, men fortsatt en forløper til den første filmen, *[[Casper (film)|Casper]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Richardus Kardis Sandjaja

**Richardus Kardis Sandjaja**, også kjent som **Romo Sandjaja** (1914–1948) var en indonesisk katolsk prest som ble drept under den indonesiske uavhengighetskrig. Han er den første innfødte indonesiske saligkårede martyr.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Sandjaja ble født i landsbyen Sedan i Muntilan på øya Java den 20. mai 1914. Hans far, Willem Kromosendjojo, var pleieassistent på et sykehus drevet av jesuittmisjonærer. En av hans søstre ble som fransiskanersøster.

Siden han var barn, skilte Sandjaja seg ut på skolen ved sin intelligens. Han gikk på katolsk barneskole, drevet av jesuittene. Sandjaja var en person som hadde en enkel personlighet, han var ydmyk, ærlig og åpen for andre. Sandjaja utviklet et trofast bønneliv, deltok på den daglige messe i kirken, og gikk ofte Marigrotten i landsbyen Sendangsono for å be og reflektere. Interessen for å bli prest utviklet seg da han gikk på barneskolen.

Sandjaja ble tatt opp på seminaret etter endt videregående skole. Han levde i ekstraordinær hellighet mens han var på seminaret.

### Prest
Sandjaja ble presteviet den 13. januar 1943 i Muntilan. Etter ordinasjonen ble han valgt til sogneprest i Muntilan. Sandjaja hadde mange vanskeligheter på grunn av uavhengighetskrigen, men likevel var han sterk og  i stand til å utføre sine plikter som vis sogneprest og vsr respektert i alle menighetene i Muntilan. Flere ganger ble kirkebygningen skadet av soldater som var misfornøyde med misjonen nærvær. Likevel forble han standhaftig og oppmuntret av sine sognebarn til å reparere og gjenoppbygge kirken. For sine menighetsmedlemmer viste Sandjaja alltid enkelhet, visdom og omsorg for andre gjennom hele livet som sogneprest. Til tross for mange vanskeligheter, var han i stand til å opprettholde gode forhold til den offisielle regjering (på den tiden de nederlandske koloniherrer).

Under den japanske okkupasjonen av Indonesia ble mange kirker ødelagt og eiendommene deres konfiskert. Sandjaja måtte flykte og gjemte seg i landsbyer for sikkerhets skyld inntil forholdene ble bedre. Etter det japanske nederlag kunne han vende tilbake til sognet for å gjenoppbygge sin kirke, og på den tiden fikk han et nytt oppdrag med å undervise ved prestesemonaret i Yogyakarta og hjelpe til i nabosognet i Magelang. I 1948 ble han valgt til professor og kansler ved Muntilan middelseminar. 

Han led martyrdøden få dager før jul i 1948.

## Referanser
Samuel Giamil

**Samuel Giamil** (arabisk: شموئيل جميل, romanisert: *Shmuʾel Jamīl; 1*847–1917) var en assyrisk lærd, polyglott og en kaldeisk katolsk munk og prest. Han var superior for klosteret *Notre Dame des Semences* nær Alqosh fra 1890 til 1917 og skrev en rekke vitenskapelige arbeider på arabisk, latin og italiensk, og oversatte og publiserte mange viktige syriske manuskripter.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Samuel Giamils foreldre var Shimʿun Jamīl og Farīdeh. Hans fødeby Tel Keppe i guvernementet Ninive var en overveiende assyrisk kristen by frem til den islamske statens okkupasjon 6. august 2014. Etter ISILs nederlag er byens folketall vesentlig lavere.

### Munk, og prest
I 1866 sluttet han seg til Rabban Hormizd-klosteret innen den kaldeiske katolske kirke mens Elishaʿ Tīshā var klosterets abbed. I 1869 ledsaget han patriark Mar Yawsep VI Audo til Det første Vatikankonsil. I Roma gikk han så på et kollegium og fortsatte studiene til 1879, da han ble ordinert til prest.

Så snart han kom tilbake, ble han sendt ut for å tjene i klosteret *Notre Dame des Semences* (det nedre kloster) nær Alqosh. Der etablerte han en skole i 1880. I 1885 ble han sendt til de nordlige regionene av Mesopotamia av patriarken Eliya ʿAbū al-Yūnān som patriarkalsk sendemann. I ett år tjente han som vikar for det kaldeiske bispedømme ʿAqra. 

I 1890 ble han sitt klosters andre superior, etterfølgende Elisa av Dohuk (død 1875). I 1892 ledsaget han Toma Audo (død 1918), erkebiskop av erkeeparkiet Urmia, til fjellandsbyene med det formål å helr et skisma som utviklet seg i kirken. Han forble det nedre klosterets overordnede til sin død i 1917. I løpet av sin periode var han ansvarlig for betydelige renoveringer i klosteret og har blitt minnet i mange inskripsjoner. Både han og hans forgjenger er blitt gravlagt i klosteret. Klosteret huser også graven til patriark Joseph VI Audo (1790–1878).

### Forskning og oversettelser
Giamil skrev en rekke bøker, og spesielt har han oversatt et teologisk verk skrevet opprinnelig på syrisk av Adam ʿAqraya på 1610-tallet, fra latin tilbake til syrisk. Den opprinnelige syriske versjon var gått tapt. I 1902 publiserte han «Genuinae relationes», en viktig og vitenskapelig samling av forholdet mellom Vatikanet og Østens kirke mellom 1200-tallet og 1700-tallet. Dette arbeidet har bidratt til å spore historien til det østsyriske patriarkat og affilieringene til dets grener etter skismaet i 1552. Mellom 1885 og 1902 var han også skriptor av flere manuskripter, blant annet vedrørende teksten som ble brukt av den franske prest og forsker Jean-Baptiste Chabot i *Histoire du Moine Rabban Youssef Bousnaya* av Yohannan Bar Kaldun.

## Litteratur
* George A. Kiraz, Sebastian P. Brock, Aaron M. Butts, Lucas Van Tompay: ''Encyclopedic Dictionary of the Syriac Heritage'', Shmuʾel Jamil:, Gorgias Press
* 

## Referanser
AS Monaco i 1992–93

endte sesongen 1992/93 på 3. plass i fransk 1. divisjon.

## Tabell

## Kamper
### [[Coupe de France]]

### [[Cupvinnercupen i fotball for menn|Cupvinnercupen]]

## Spillerstatistikk

## Referanser


## Kilder
* 

## Se også
*Fransk fotball 1992–1993
Pniktogenene

**Pnictogenene** (/ˈpnɪktədʒən/ eller /ˈnɪktədʒən/; fra gammelgresk: πνῑ́γω "å kvele" og -gen, "generator") er de kjemiske grunnstoffene i gruppe 15 i periodesystemet. Denne gruppen er også kjent som **nitrogengruppen**. Gruppe 15 består av grunnstoffene nitrogen (N), fosfor (P), arsen (As), antimon (Sb), vismut (Bi) og moscovium (Mc).

Siden 1988 har den blitt kalt gruppe 15 av IUPAC. Før det, i Amerika, ble den kalt gruppe VA, ifølge en tekst av H. C. Deming og Sargent-Welch Scientific Company, mens den i Europa ble kalt gruppe VB, som IUPAC anbefalte i 1970. (Uttalt "gruppe fem A" og "gruppe fem B"; "V" er det romerske tallet 5). I halvlederfysikk kalles den fortsatt vanligvis gruppe V. "Fem" ("V") i de historiske navnene kommer fra "pentavalensen" til nitrogen, reflektert av støkiometrien til forbindelser som N2O5. 

## Kjennetegn

### Kjemisk
Som andre grupper manifesterer medlemmene av denne familien lignende mønstre i elektronkonfigurasjon, spesielt i deres valensskall, noe som resulterer i lignende kjemisk oppførsel.

Denne gruppen har en definerende karakteristikk der hver komponentelement har 5 elektroner i sitt valensskal, det vil si 2 elektroner i s-underskallet og 3 uparrede elektroner i p-underskallet. De mangler dermed 3 elektroner for å fylle valensskallet i sin ikke-ioniserte tilstand. Russell-Saunders termsymbol for grunntilstanden i alle elementene i gruppen er 4S3⁄2.

De viktigste elementene i denne gruppen for liv på jorden er nitrogen (N), som i sin diatomiske form er hovedkomponenten i luft, og fosfor (P), som i likhet med nitrogen er essensielt for alle kjente livsformer.

## Referanser
Sverre Stakston Olsrud

**Sverre Stakston Olsrud** (født 1967) er en norsk dirigent og eufonist. Han har en lang karriere som eufonist/trombonist i Forsvarets Stabsmusikkorps. Han er nå dirigent for Hans Majestet Kongens Gardes Musikkorps.

I 1995 hadde han sin debutkonsert på eufonium, som den første debutanten på det instrumentet i Norge. Før han tiltrådte som dirigent for Gardemusikken hadde han en lang, internasjonal solistkarriere som eufonist. 

## Referanser
Chalkogen

**Kalkogenene** (malmdannende) (/ˈkælkədʒənz/ KAL-kə-jənz) er de kjemiske grunnstoffene i gruppe 16 i det periodiske system. Denne gruppen er også kjent som **oksygengruppen**. Gruppe 16 består av grunnstoffene oksygen (O), svovel (S), selen (Se), tellur (Te), og de radioaktive grunnstoffene polonium (Po) og livermorium (Lv). Ofte behandles oksygen separat fra de andre chalkogenene, noen ganger til og med utelukket fra omfanget av begrepet "chalkogen", på grunn av dets svært forskjellige kjemiske oppførsel fra svovel, selen, tellur og polonium. Ordet "chalcogen" er avledet fra en kombinasjon av det greske ordet khalkos (χαλκός) som hovedsakelig betyr kobber (begrepet ble også brukt om bronse, messing, hvilket som helst metall i poetisk forstand, malm og mynt), og det latiniserte greske ordet genēs, som betyr født eller produsert.

Svovel har vært kjent siden antikken, og oksygen ble anerkjent som et grunnstoff på 1700-tallet. Selen, tellur og polonium ble oppdaget på 1800-tallet, og livermorium i 2000. Alle kalkogenene har seks valenselektroner, noe som gjør at de mangler to elektroner for å få et fullt ytre skall. Deres vanligste oksidasjonstilstander er −2, +2, +4 og +6. De har relativt lave atomradier, spesielt de lettere.

Alle de naturlig forekommende chalkogenene har en viss rolle i biologiske funksjoner, enten som et næringsstoff eller et toksin. Selen er et viktig næringsstoff (blant annet som byggestein for selenocystein), men er også ofte giftig. Tellur har ofte ubehagelige effekter (selv om noen organismer kan bruke det), og polonium (spesielt isotopen polonium-210) er alltid skadelig som følge av radioaktiviteten.

Svovel har mer enn 20 allotroper, oksygen har ni, selen har minst åtte, polonium har to, og bare én krystallstruktur av tellur har så langt blitt oppdaget. Det er mange organiske kalkogenforbindelser. Når man ikke teller oksygen, er organiske svovelforbindelser generelt de vanligste, etterfulgt av organiske selenforbindelser og organiske tellurforbindelser. Denne trenden forekommer også med chalkogenpnictider og forbindelser som inneholder chalkogener og karbongruppeelementer.

Oksygen ekstraheres vanligvis ved separering av luft i nitrogen og oksygen. Svovel utvinnes fra olje og naturgass. Selen og tellur produseres som biprodukter av kobberraffinering. Polonium er mest tilgjengelig i naturlig forekommende aktinidholdige materialer. Livermorium har blitt syntetisert i partikkelakseleratorer. Den primære bruken av elementært oksygen er i stålproduksjon. Svovel blir for det meste omdannet til svovelsyre, som er mye brukt i kjemisk industri. Selens vanligste bruksområde er glassfremstilling. Tellurforbindelser brukes mest i optiske disker, elektroniske enheter og solceller. Visse anvendelser av polonium skyldes dets radioaktive egenskaper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tony Roberts

**David Anthony Roberts** (1939–2025) var en amerikansk skuespiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
PoMo

**PoMo** (kort for **Posten Moderne**) er et kunstmuseum som ligger i Dronningens gate i Trondheim sentrum.

Museet holder til i bygningen som tidligere huset hovedpostkontoret i Trondheim. Bygningen er fra 1911, tegnet av arkitekt Karl Norum og registrert av Byantikvaren som en av de viktigste jugendstil-bygningene i Trondheim, med kategori A: Svært høy antikvarisk verdi. Det er restaurert og delvis ombygget av arkitekt Erik Langdalen i samarbeid med interiørarkitekt India Mahdavi. Utstillingsarealet er på ca. &nbsp;m² over tre etasjer.

PoMo åpnet for publikum 15. februar 2025 med 100 verk av 24 kunstnere i åpningsutstillingen «Postkort fra framtida».

Museet vil dedikere minst 60 prosent av innkjøpsbudsjettet til kvinnelige kunstnere og kunstnerskap for å adressere den skjeve kjønnsfordelingen i mange eksisterende samlinger.

Sammen med Nye Hjorten Teater utgjør PoMo det som kalles «Det nye kulturkvartalet» i Trondheim.

PoMo er privateid av familien Reitan fra Trondheim. Ole Robert Reitan er styremedlem, Monica Reitan er styreleder og leder museets kunstfaglige komité. Marit Album Kvernmo er museets direktør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Joseph Mullooly

**Joseph Mullooly** (1812–1880) var en irsk dominikaner og katolsk prest og arkeolog. Han er kjent for å ha utgravd Mithrastempelet (en zoroastrisk og vedisk guddom som var mye æret i Romerriket fra keiser Neros regjeringstid) under basilikaen San Clemente i Roma.

## Liv og virke
I 1849 ble Mullooly lektor i teologi ved Collegium Divi Thomae i Roma, det fremtidige pavelige universitetet «Angelicum».

Mullooly skrev *Saint Clement, Pope and Martyr, and His Basilica in Rome* om utgravningsprosjektet ved San Clemente. *«Mulloolys mot og ønske om å bevare eldgamle gjenstander kan noteres i hans forsvar av San Clemente-basilikaen fra ødeleggelse. Da [[Giuseppe Garibaldi|Garibaldi]]s revolusjonære styrker tok over Roma i 1848, forsvarte Mullooly kirken sin selv etter at paven flyktet fra Vatikanet»*.

For å befeste San Clemente som et dominikansk studiehus og som et irsk nasjonalkollegium, og under beskyttelse av dronning Victoria, navngav pater Mullooly det *Collegium Hiberniae Dominicanae de Urbe*.

Prinsesse Alice av Storbritannia og Irland og senere storhertuginne avHessen-Darmstadt nevner i et brev datert den 9. april 1873 til sin mor, dronning Victoria, at Joseph Mullooly hadde vist henne rundt i San Clemente under hennes besøk i Roma i april 1873: *«Vi besøkte San Clemente for to dager siden, og Fader Mulooly [sic"] tok oss gjennom de tre andre kirkene, under hverandre»*.

## Referanser

## Litteratur
* 
*
Dario Eduardo Viganò

**Dario Edoardo Viganò** (født 1962) er en italiensk prest i den katolske kirke og tjenestemann i den romerske kurie.
## Liv og virke
### Prest
Dario Viganò studerte filosofi og teologi ved Università Cattolica del Sacro Cuore  i Milano. Den 13. juni 1987 ble han ordinert til prest. Deretter virket han i erkebispedømmet Milano, hvor han blant annet beskjeftiget seg med sosiale kommunikasjonsmedier. I 1997 mottok han sin doktorgrad fra Università Pontificia Salesiana med en avhandling med tittelen *Un cinema ogni campanile. Kirke og kino i bispedømmet Milano*. Fra 1998 virket han for Den italienske bispekonferanse.

I 2000 ble Viganò utnevnt til professor i kommunikasjonsteori ved Lateranuniversitetet. Han hadde også lederstillinger i filmindustrien. .
### Den romerske kurie
I 2013 ble Viganò utnevnt til direktør for Vatikanets fjernsynskringkaster. Da Sekretariatet for kommunikasjon ble opprettet, ble han utnevnt til den første prefekt for dette dikasteriet den 27. juni 2015.

I mars 2018 ble det avslørt at et brev skrevet av tidligere pave Benedikt XVI til pave Frans var blitt selektivt publisert av Sekretariatet for kommunikasjon under Viganò i anledning presentasjonen av en serie bøker om teologien til hans etterfølger.

Viganò ble holdt ansvarlig for dette, og som følge av denne affæren trakk han seg som prefekt den 21. mars 2018. Han fortsatte å jobbe ved Dikasteriet for kommunikasjon (det nye navnet på Sekretariatet siden 27. februar 2018), hvor han ble degradert til assessor.

## Referanser
Iatrokjemi

**Iatrokjemi** (fra gammelgresk ἰατρός (iatrós) 'lege, medisin'; også kjent som **chemiatria** eller **kjemisk medisin**) er en arkaisk førvitenskapelig tankegang som ble erstattet av moderne kjemi og medisin. Med sine røtter i alkymi, forsøkte iatrokjemi å tilby kjemiske løsninger på sykdommer og medisinske plager.

Dette vitenskapsområdet falt ut av bruk i Europa siden fremveksten av moderne etableringsmedisin. Iatrokjemi var populær mellom 1525 og 1660, spesielt i de lave landene. Dens mest bemerkelsesverdige leder var Paracelsus, en viktig sveitsisk alkymist på 1500-tallet. Iatrokjemikere mente at fysisk helse var avhengig av en spesifikk balanse av kroppsvæsker. Iatrokjemiske terapier og konsepter er fortsatt i stor bruk i Sør-Asia, Øst-Asia og blant deres diasporiske samfunn over hele verden.

## Referanser
Stykkliste

En **stykkliste** er en liste over råmaterialer, delmontasjer, komponenter, underkomponenter, deler, og antall som trengs for å lage et produkt. De legges ofte inn i en sammenstillingstegning som viser hvordan produktet er satt sammen, og kan brukes for kommunikasjon, beregning av nødvendige deler, bestemmelse av rekkefølge, og for å estimere tiden det tar å fullføre produktet. Ofte knyttes de til en produksjonsordre, og kan brukes for å genereres reservasjon av komponenter som er på lager og bestilling av komponenter som ikke er på lager. 

Eksempelvis i elektronikkproduksjon kan stykklisten være komponentene som brukes på et kretskort, mens for en forbruker kan det være delene som trengs for å montere et flatpakket møbel.

## Programvare
Stykklister kan representeres visuelt som en tabell eller trestruktur. De er hierarkiske, og toppnivået representerer det ferdige produktet. Dersom man selger et svært konfigurerbart produkt er det mulig å ha en konfigurerbar stykkliste hvor det kan velges flere alternativer. Disse lages ofte med programvare basert på boolsk algebra og mengdelære fordi alle de mulige kombinasjonene fort kan gjøre det uhåndterlig å jobbe med manuelt. De fleste konfiguratorene bruker hierarkisk regelsyntaks ovenfra og ned, men dette kan gi svært omfattende vedlikehold grunnet mange svært like stykklister. En nyere tilnærming er nedenfra og opp som baserer seg på søkemotorer for å gå gjennom valgbare komponenter og dupliseringer. Deler som ikke skal brukes i en konfigurasjon kan merkes i listen med «ikke monter» eller lignende.

## Se også
* Sprengskisse, tegning som viser hvordan ulike deler monteres sammen
* Produktnedbrytingsstruktur, lignende oppbygning brukt i prosjektledelse

## Referanser
Hille (navn)

**Hille** er et estisk og finsk kvinnenavn. Det brukes også som mannsnavn, men mye sjeldnere.

## Etymologi
Hille kan være en variant av Hilla, en estisk form av Illi eller en kortform av navn med leddet *hild*, som Hillevi.

Som mannsnavn er Hille en variant av Hilde.

## Utbredelse
Navnet er kjent brukt fra 1300-tallet. I Sverige var navnet mest brukt i perioden 1930-1940. Av de barna som fikk navnet i Finland i perioden 1965-1981 var det 40% gutter og 60% jenter.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Hille Perl (f. 1965), tysk gambespiller 

## Referanser


## Eksterne lenker
Litteraturåret 1451

## Fødsler
* 17. februar – Raffaello Maffei, italiensk humanist, historiker og teolog (død )
* 4. mars – Andrea Torresano, italiensk (venetiansk) trykker (død )
* Abraham ben Mordecai Farissol, jødisk-italiensk geograf, Kosmograf, sofer (jødisk skriver) og polemiker (død /)

## Dødsfall


Portret_van_Raffaele_Maffei_Raphael_Maffeus_(titel_op_object),_RP-P-1909-4336.jpg|Raffaello Maffei
1525-30veneto.jpg|Abraham ben Mordecai Farissol


## Referanser
Aleksander Einseln

**Aleksander Einseln** (1931–2017) var en estisk-amerikansk offiser. Han var Estlands forsvarssjef fra 1993 til 1995.

## Flyktning og yrkesoffiser i USA
Han vokste opp som enebarn i en skomakerfamilie i Tallinn. Familien ble splittet under Sovjetunionens okkupasjon, da faren ble arrestert for motstandsarbeid og deportert til Sibir. Aleksander Einseln flyktet fra landet sammen med moren i 1944, da Sovjetunionen på nytt invaderte Estland. De tok seg til en flyktningleir i Tyskland og fikk emigrere til USA i 1949.

Einseln så en fremtidig krig med Sovjetunionen som uunngåelig, vervet seg til United States Army i 1950, og gjennomgikk opplæring som fallskjermjeger. Få måneder senere ble han sendt i Koreakrigen. Einseln fikk senere plass på offisersutdannelsen for United States Army Special Forces, etter anbefaling fra William Westmoreland, som han en tid hadde vært livvakt og sjåfør for i Korea. Einseln tjenestegjorde to omganger i Vietnamkrigen og arbeidet senere med opplæring ved militære skoler.

Fra 1977 til 1982 var Einseln sjef for Europa- og NATO-kontoret i divisjonen for planlegging og politikk ved Joint Chiefs of Staff. Han var visegeneralinspektør ved United States Armys stillehavskommando fra 1982 til han gikk av med pensjon i 1985. Han fratrådte med obersts rang.

## Forsvarssjef i Estland
I 1993, da Estland hadde gjenvunnet sin uavhengighet fra Sovjetunionen, ble Einseln forespurt av Estlands president Lennart Meri om å bli landets forsvarssjef. Det amerikanske utenriksdepartementet motsatte seg utnevnelsen, ettersom de fryktet at dette ville provosere Russland. Amerikanerne truet med å frata Einseln pensjonen og tilbakekalle statsborgerskapet. Einseln fikk politisk støtte fra Senatet og tillatelse til å tjenestegjøre i Estland.

Einseln og hans høytstående offiserer hadde bakgrunn fra det amerikanske og sovjetiske militæret og strevde med å bygge opp et effektivt småstatsforsvar fra grunnen. Det var også store kulturforskjeller dem imellom. Mistilliten vokste mellom forsvarssjefen og regjeringen, og i desember 1995 endte Einseln med å søke avskjed.

Da Einseln fratrådte som forsvarssjef, ble han forfremmet til general av president Meri. Einseln var den første etter Johan Laidoner som ble utnevnt til general i Estlands forsvar.

Han stilte til valg for to småpartier på den nasjonalistiske og kristne høyrefløyen i estisk politikk. Han hadde brodd mot korrupsjon i den gamle sovjetiske eliten i Estland, men fikk ikke velgertilslutning av betydning.

Einseln døde i Tallinn i 2017. Ett år senere ble han gravlagt på nytt på Æresgravlunden i Arlington i USA.

## Referanser
US Valenciennes-Anzin i 1992–93

endte sesongen 1992/93 på 18. plass i fransk 1. divisjon.

## Tabell

## Kamper
### [[Coupe de France]]

## Spillerstatistikk

## Referanser


## Kilder
* 

## Se også
*Fransk fotball 1992–1993