Steen Giebelhausen

**Steen Friis Giebelhausen** (1879–1941) var en norsk skipsreder, grossist, godseier og finansspekulant med forretningsinteresser i Skandinavia, Baltikum og Russland. Han tjente en formue i jobbetiden under den første verdenskrig og ble en kjent skikkelse innen Københavns selskapsliv. Han var en lidenskapelig hestesportsmann. Han gikk konkurs i 1922 og begynte forfra som trelasthandler i Riga. Han ble av uklare grunner arrestert og henrettet av det sovjetiske hemmelige politiet NKVD i 1941.

## Familie og oppvekst i Fredrikstad
Han var født og oppvokst i Fredrikstad.

Farsslekten Giebelhausen var av baltisk-tysk opprinnelse. Faren var Fredrikstads bylege og ordfører Fredrik Waldemar Giebelhausen, som var født i Christiania av det danske skuespillerparet Christian Christopher og Signe Giebelhausen, som arbeidet ved Christiania Theater. Fredrik meldte seg som frivillig og tjenestegjorde som militærlege under den dansk-tyske krigen i 1864.

Moren var Marie Elisabeth Friis, som var oppfostret hos sin farbror Jens Friis, sogneprest i Havdrup, sør for Roskilde.

Blant Steen Giebelhausens søsken var kvinnesaksforkjemperen Anna Backer, gift med trelasthandler, ordfører og stortingsmann Zacharias Backer. Eldstesøsteren Signe ble gift med forretnings- og teatermannen Sven Busch Brun, sønn av skuespillerne Louise og Johannes Brun ved Christiania Theater.

## Karrière før første verdenskrig
Han gikk middelskolen i Porsgrunn og så toårig kurs ved Kristiania handelsgymnasium. Han oppholdt seg også tre år i London. Tilbake i Fredrikstad trådte han inn som kompanjong i sin brors trelastforretning og kjøpte Skotvedtsaga på Gressvik, men de gikk konkurs et par år senere, i forbindelse med en bankkollaps.

Han flyttet til Kristiania og etablerte sin egen trelast-, agentur- og kommisjonsforretning med avdelingskontorer i Riga og Arkhangelsk. Senere opphørte kontoret i Arkhangelsk til fordel for St. Petersburg.

I 1914 begynte han å importere akevitt fra Løiten Brænderi til Riga, som den gangen var under russisk herredømme, og var en stor eksporthavn for trelast. Giebelhausens trelastforretning – med sagbruk og skogeiendommer – gikk tapt som følge av tyskernes innrykk i Latvia under verdenskrigen.

Han drev fraktrederi med dampskipsselskapet Perra. Det ene av Giebelhausens to fartøyer ble senket av en tysk ubåt i 1916. Giebelhausen fikk et godt forsikringsoppgjør for de to fartøyene og solgte rederiet til Tryggve Sagen.

## Krigsårenes «glade København»

Giebelhausen flyttet til København, hvorfra han fortsatte med befraktning og skipsforsikring. Han ble en av flere «minuttmillionærer» i krigsårenes København som tjente seg rike på aksjespekulasjon, befraktning og vareeksport til de krigførende landene. Mest beryktet var de store mengdene gulasj på boks, ofte med bedervet kjøtt, som «gulasjbaronene» solgte til tyskerne som feltrasjoner. Giebelhausen, C.M. Pay og andre forretningsmenn ble kjent for sin utsvevende livsstil og sitt prangende forbruk.

«Han eide snart herregårder i Danmark, skoger i Russland og kveg og veddeløpshester i Tyskland. Titt og ofte under krigen dukket han opp i København, hvor han var de norske bohemers og kunstneres mesén.»

Det har blitt påstått at han på et tidspunkt var Danmarks rikeste mann.

I et minneord skrev avisen *[[Berlingske]]* at «det gikk ry om hans fantasifulle og overdådige gjestebud i villaen i Klampenborg». Han kjøpte i tillegg et stort antall herregårder, noe som vakte både beundring og misbilligelse, og som bidrog til hans økonomiske ruin.

Han gjorde seg spesielt bemerket for sin stall med fullblodshester. Sommeren 1920 skal den ha talt 80 hester. Han vant mange veddeløp og ble et kjent navn innen dansk hestesport. Han har blitt beskrevet som «fysisk velutrustet, en liten, elegant jockeyskikkelse». Han var også en ivrig seiler, jeger og bridgespiller.

## Konkurs etter krigen, tilbake til Riga

Mange av «minuttmillionærene» tapte sine formuer etter krigen. Etter krakket i Landmandsbanken, nå Danske Bank, hvor han var en stor aksjonær, måtte Giebelhausen i 1922 selge sine gjenværende eiendeler med store tap.

Han giftet seg i København i desember 1920 med russisk-latviske Zinaida (Dolly) Kaschin (1899–1957). Han hadde tidligere vært gift med en italiensk kvinne. Steen og Dolly fikk en sønn, Steen Christian Giebelhausen (1921–1987).

I 1919 møttes Giebelhausen, Aage Westenholz og andre for å diskutere finansieringen av et dansk frivilligkorps i den russiske borgerkrigen. Dansk-Baltisk Auxiliær Corps ble etablert og satt inn i kamp mot bolsjevikene i Baltikum samme år.

Etter at Latvias uavhengighetskrig var over, tok Giebelhausen med seg familien til Riga. Han bygde en stor forretning på trelast og skipsmegling. Han ble også en av Latvias største pelsdyroppdrettere.

Giebelhausen skrev om handelssamkvemmet mellom Norge og Riga i *[[Tidens Tegn (avis)|Tidens Tegn]]*:
«[N]å sees her daglig norske dampere på havnen, liksom norske eksportører forsøker varer solgt delvis til Lettland og delvis over Riga til Russland.»

Giebelhausen ble en sentral figur blant nordmennene i Riga. Han ble formann i den nordiske klubben, som talte rundt 100 medlemmer.

Den latviske flyktningen Trolli Neutzsky-Wulff mintes om Steen Giebelhausen fra sin barndom i Riga at «selskapene i hjemmet hans var glansfulle. Bordet var dekket med damask og krystall, og vi spiste på tallerkener av sølv. I disse sorgløse dager drømte ingen av oss om hvilken skjebne han og mange av de andre forsamlede skulle få».

## Arrestert og henrettet av NKVD
Mellom 1939 og 1941 ble de fleste baltiske tyskere i Estland og Latvia presset til å forlate sine hjemland, som et ledd i de tysk-sovjetiske befolkningsutvekslinger. De fleste av de omkring 40 nordmennene i Riga forlot også Latvia etter at Sovjetunionen okkuperte landet i juni 1940. Giebelhausen var blant de få som ble igjen.

Latvias gjenværende samfunnselite ble utsatt for forfølgelse. Ifølge venner og familie skal Giebelhausen ha forholdt seg rolig. I juni 1941, før den tyske invasjonen, ble han arrestert av NKVD og ført til Riga sentralfengsel, hvor han sammen med 98 andre sivilister ble torturert og henrettet uten dom.

*[[Politiken]]* skrev ved meldingen om hans død:
«Ved Giebelhausens død sluttes en av den forrige krigs strålende livsskjebner på tragisk måte. Han skildres av alle som et elskelig menneske, og hans død vekker sorg hos mange gamle venner.»

En av Giebelhausens gamle venner og forretningsforbindelser, Christian August Steenfeldt-Foss, far til Wenche Foss, beskrev ham som usedvanlig sjarmerende, intelligent og hardtarbeidende.

## Referanser