Khorosje Ozero

**Khorosje Ozero** er en landsby i Ukraina, beliggende i Kruty hromada i Nizjyn raion i Tsjernihiv oblast. Befolkning&nbsp;er 648 personer (2024). Innen 2020, lokalemydighet var landsbyråd.

## Geografi
Landsbyen ligger 22 km fra byen Borzna (ved motorveien&nbsp;er omtrent 32 km ) og 6&nbsp;km fra Kruty jernbanestasjon. Jernbaneplattformen "Khorosje Ozero" ligger mellom stasjonene Plysky og Kruty . Den er sentrum av landsbyrådet, som også inkluderer landsbyene Oster og Ukrainka. Høyde&nbsp;over havet er 133 meter .

## Befolkning

### Språk
Befolkningens fordeling etter morsmål i henhold til folketellingen i 2001  :

## Historie
På landsbyens territorium finnes det gravhauger fra bronsealderen ( 2. årtusen f.Kr.).&nbsp;e. ). En kievriket bosetning (900 - 1200. taller ) ble også oppdaget i landsbyen. I nærheten ligger landsbyen Syvolozj, som historikere identifiserer med den krønikede Vsevolozj byen.

Navnet på landsbyen Khorosje Ozero (oversettes som "Godt vatn") ble først nevnt i historiske kilder på slutten av 1400-tallet.

### Tiden for det polsk-litauiske samveldet
Landsbyen er også nevnt i polske dokumenter om bosetningen av Tsjernihiv-Siver-regionen etter den polsk-moskovitiske krigen (1609–1618) av prins Władysław med Moskva. Navnet på området var allerede kjent som "gammelt" på den tiden.

Dette området ble en del av Nizjyn-magistratens landområder, gitt til det sammen med Magdeburg-loven 26. mai 1624.

Etter 1640, på landområdene som ble gitt av Nizjyn-starost Mikołaj Potocki til rådhuset, oppsto først  en gård "filvarok", og senere landsbyen Khorosje Ozero.

Det er sannsynlig at Potocki skilte landene til Khorosje Ozero fra Syvolozj volost og annekterte dem til Nizjyn starostat. Gitt arealet av reservoarene på gården, ble fisk og fjærkre sannsynligvis oppdrettet for salg.

På tampen av den nasjonale frigjøringskrigen i 1648 ble to landsbyer mellom Nizjyn og Khorosje Ozero beleiret av innsatsen fra Nizjyn-borgere.&nbsp;— Kruty og Petsji.

### Kosakktiden
Siden 1648  landsbyen var som en del av Nizjyn-regimentet i Hetmanat-Ukraina. Etter dannelsen av Venstrebreddens hetmanat var landsbyen en kort periode sentrum for en egen kosakk- tropper som en del av Nizjyn-regimentet (1663–1672). I 1654–1781 var det en del av Prohory kompaniet i Nizjyn-regimentet. I Prohory kompaniet var Khorosje Ozero en av de største magistratiske landsbyene, med 118 gårdsrom med 230 hytter og 57 hytter uten gårdsrom. http://dspace.nbuv.gov.ua/bitstream/handle/123456789/128634/31-Lesyk.pdf?sequence=1

I 1661 ble landsbyen okkupert av hetmanen Jurij Hmelnytskyj med en tatarisk horde ledet av Khan Mehmed IV Geray, som herjet landsbyen.Sitat fra Øyenvitnets krønike:

«I 1661 / I den store fasten trakk krontroppene seg tilbake fra Transdnepr, og etterlot bare kosakk-infanteriet, men de ble alle utvist fra Transdnepr-byene, og igjen forble hele Transdnepr i tjeneste for Hans Keiserlige Majestet, og Somko ble utnevnt til hetman, selv om han ikke ble valgt av rådet. Av denne grunn hentet hetman Khmelnytskyi Khan fra Krim med alle sine horder og holdt Pereyaslav under beleiring med horder og kosakktropper og soldater, men han beviste ikke poenget sitt, fordi byen Pereyaslav og andre ikke overga seg til ham. Og deretter trakk han seg tilbake til Nizhyn for vinteren, og Khanen sto i landsbyen Khorosje Ozero, og Khmelnytskyi med kosakkene i landsbyen Kropivna. Og uten å snu Transdnepr, tok de mange fanger så langt utenfor Starodub, nær Mglin og i Moskva-regionen, og khanen overga seg etter Helligtrekongersdagen fra Nizhyn sammen med Khmelnystkyi.»

På 1700-tallet spesialiserte Khorosje Ozero, sammen med flere nabolandsbyer, seg på dyrking av løksorter.

Den hellige kors' opphøyelseskirke ble bygget i 1781–1784. Den var bygget av tre og hadde tre kupler med saltak, trerammet. Den besto av et firkantet skip, en sentral seksjon (med avskårne hjørner) og et fasettert alter. Den var opprinnelig dekket med takspon. På 1800-tallet ble de sørlige og nordlige sideskipene ferdigstilt, samt den vestlige verandaen med en firesøyles portik. I 1830 ble et klokketårn i flere nivåer reist, i 1895&nbsp;— en enetasjes, varm murkirke.

I 1866 hadde landsbyen 262 husstander og 2 239 innbyggere. I 1897&nbsp;fant det 482 husstander og 2972 innbyggere, en skole, et bibliotek, to markeder i året.

### Tidlig på 1900-tallet
I desember 1905 holdt bøndene en demonstrasjon der de krevde avskaffelse av skatter og fordeling av godseierjord.

I august 1917 ble en avdeling av de frie kosakkene opprettet i landsbyen. Khorosje Ozero kosakkene deltok, sammen med kosakkene fra landsbyen Kaharlykiv, i det berømte slaget ved Kruty den 29. januar 1918, på UNRs side  . Russiske soldater fulgte sjømann Remnev med tog fra Bahmatsj til Kruty i løpet av 2&nbsp;km sør for Khorosje Ozero.

I 1928 ble den første kollektivgården «Tsjervone Selysjtsje» opprettet.

### Kommunistisk Holodomor
Landsbyen led som følge av tvangsdeportasjonene av den arbeidsføre befolkningen til RSFSR og hungersnødene som ble praktisert av Sovjetunionen i 1932–1933 på Ukrainas territorium. Hele familier av Rozjok, Jarosjenko, Khomenko, Felonenko, Suhonjak osv. ble sultet i hjel. Totalt døde minst 312 landsbyboere under Holodomor som ble organisert av sovjetiske myndigheter i 1932–1933  .

### Etterkrigstiden og slutten av sovjettiden
927 innbyggere i Horosje Ozero deltok på frontene under andre verdenskrig på Sovjetunionens side. 240 soldater i frontlinjen mottok stridsutmerkelser. En innfødt fra landsbyen, Vasyl Pokydko, ble tildelt tittelen Sovjetunionens helt . 286 landsbyboere kom ikke tilbake fra krigen. 21 soldater døde under gjenerobringen av landsbyen fra tyskerne. I 1958 ble det reist et minneskilt på massegraven deres i landsbyen, og i 1971&nbsp;— Ærens obelisk til minne om soldatene fra samme landsby som falt på frontene under andre verdenskrig.

### Uavhengig Ukraina
12. juni 2020, i samsvar med ordre fra Ukrainas ministerkabinett nr.&nbsp;730-s «Om fastsettelse av administrative sentre og godkjenning av territoriene til territoriale samfunn i Tsjernihiv-regionen», ble en del av  Kruty landsby hromada .

Den 19. juli 2020, som et resultat av den administrativ-territoriale reformen og avviklingen av Borzna , ble det en del av det nyopprettede Nizjyn raion  .

## Infrastruktur
I 1964 ble passasjerjernbaneplattformen "Horosje Ozero" opprettet i Konotop-retningen av Konotop-direktoratet for den sørvestlige jernbanen.

Landsbyen huset den sentrale eiendommen til kollektivgården som ble oppkalt etter 30-årsjubileet for seieren, navnet ble tildelt i 1975 . Landsbyen ble etablert med et kommunikasjonssenter, en telefonsentral, et hotell, en ungdomsskole, et distriktssykehus med 30 senger (2 leger og 15 paramedikere), et apotek, en barnehage med 90 plasser, et kulturhus med 350 plasser, to biblioteker (20 000 lagerenheter) , 2 dagligvarebutikker, en jernvarehandel og en bokhandel.

Følgende ble født i landsbyen:

* Volodymyr Anatolijovytsj Horbatsj, politisk analytiker.
* Petro Pavlovytsj Ovdijenko (1959–2009) – ukrainsk historiker.
* Mykola Vasyljovytsj Rosomakha (1984–2014) – soldat i Ukrainas væpnede styrker, deltaker i den russisk-ukrainske krigen[1].
* Vasyl Markovytsj Pokydko – Sovjetunionens helt (1919–1991)
* Semen Tikhonovytsj Kantur – skulptør, kunstner (født 1940)
* Volodymyr Ivanovytsj Rozjok – dirigent for Ukrainas nasjonale musikkakademi. Medlem av Teaterarbeidernes union, All-Ukrainian Music Union, professor (født 25. august 1946)

## Se også

* Liste over bosetninger berørt av Holodomor i 1932–1933 i Tsjernihiv-regionen(på Ukrainsk)

## Referanser

## Lenke
* Historien om byer og landsbyer i den ukrainske SSR. Tsjernihiv-regionen.&nbsp;— K. Hovedredaksjonen til Det ukrainske SSR-vitenskapsakademiet, 1972.&nbsp;— 697 s.
* Tsjernihiv-regionen: Encyklopedisk oppslagsbok, K. URE og m. M.&nbsp;P.&nbsp;Bazhana, 1990.&nbsp;— 1006 s.
* Kulakovsky P. Tsjernihiv-Siver-regionen som en del av det polsk-litauiske samveldet (1618–1648): Vitenskapelig publikasjon.&nbsp;— K. Tempora, 2006.&nbsp;— 496 s. ISBN 966-8201-17-5
* Nasjonal minnebok. Ofre for kommunister i landsbyen Horoshye Ozero
* Værmelding i landsbyen Horoshye Ozero