Alphonse Daudet

**Alphonse Daudet** (født 13. mai 1840 i Nîmes, død 16. desember 1897 i Paris) var en fransk skjønnlitterær forfatter og dramatiker.

Daudet arbeidet som journalist i Paris før han slo igjennom som forfatter. I sine fortellinger og romaner brukte han gjerne sin kjennskap til livet i Provence, der han var født. Blant hans mest kjente bøker er de tre romanene om romanfiguren Tartarin de Tarascon og en samling fortellinger med tittelen *Lettres de Mon Moulin* (som betyr: «Brev fra min mølle»).

## Provencalsk forfatter
Alphonse Daudet har gått over i historien som en av de fremste provencalske forfatterne. Dette skyldes både romantrilogien om figuren «Tartarin de Tarascon» – som har blitt beskrevet som en provencalsk Don Quijote – og fortellingene som har samletittelen *Lettres de Mon Moulin*. Daudets forfatterskap sies å vise en inngående kjennskap til provencalsk liv og lynne.

## Daudets mølle
I Fontvieille i Provence finnes museet «Daudets mølle» – som han i realiteten aldri bodde i. Møllen ble innkjøpt i 1932 av det litterære selskapet «Amis d’Alphonse Daudet» for å hedre forfatterens minne. Møllen er i dag et museum der turister kan se flere av Daudets manuskripter og andre memorabilia.

## Antisemittisme
Det fremgår av flere av Daudets utgivelser at han var rasistisk overfor jøder. I 1869 kom samlingen *Lettres de mon moulin* ut; den inneholder fortellingen *A Milianah* der en av figurene er en gammel, jødisk mann fra Algerie; fremstillingen av denne mannen er klart antisemittisk. Noen år senere – i 1873 – publiserte Daudet julefortellingen *Salvette et Bernadou*, der ågerkarlen Augustus Cahn beskrives på en måte som generaliserer over alle jøder i Frankrike på et svært negativ måte.

I 1886 lånte Daudet penger til Édouard Drumont, som senere etablerte organisasjonen Ligue nationale anti-sémitique de France (norsk oversettelse: Frankrikes nasjonale antisemittiske forbund), slik at Drumont skulle kunne publisere en svært rasistisk pamflett med tittelen *La France juive* (norsk oversettelse: *Det jødiske Frankrike*). Senere bistod han Drumont i en duell som Drumont utkjempet mot Arthur Meyer, som Drumont hadde fornærmet grovt i sin pamflett. Meyer var av jødisk avstamning, og hadde i 1882 tatt over som sjefredaktør i den konservative avisen *Le Gaulois*.

Alphonse Daudet døde midt under opprullingen av rettsskandalen som er kjent som Dreyfus-saken, men før han døde ga han tydelig uttrykk for at han mente Dreyfus var blitt straffedømt og sendt til Djevleøya med rette – til tross for at Daudet hadde nær forbindelse med forfatteren Émile Zola, som var den som gikk i bresjen for å avsløre justismordet som var begått av et sterkt antisemittisk militærvesen og rettsvesen, og gjenopprette kaptein Dreyfus' ære. Zola holdt likevel en minnetale over Daudet da sistnevnte ble gravlagt på Père-Lachaise-kirkegården i Paris.

## Verker

### Romaner

* 1868: *Le Petit Chose. Histoire d’un enfant*, Pierre-Jules Hetzel
* 1872: *Tartarin de Tarascon*, E. Dentu
* 1874: *Femmes d'artistes*, Lemerre
* 1874: *Fromont jeune et Risler aîné*, Charpentier
* 1876: *Jack*, E. Dentu
* 1877: *Le Nabab*, Charpentier
* 1878: *Les Rois en exil*, Dentu
* 1881: *Numa Roumestan : mœurs parisiennes*, Charpentier
* 1883: *L'Évangéliste*, Dentu
* 1884: *Sapho*, Charpentier
* 1885: *Tartarin sur les Alpes*, Calmann-Lévy
* 1888: *L'Immortel*, Lemerre
* 1890: *Port-Tarascon : dernières aventures de l'illustre Tartarin*, Dentu et Guillaume
* 1892: *Rose et Ninette*, Flammarion
* 1895: *La Petite Paroisse*, Lemerre
* 1897: *Le Trésor d’Arlatan*, Charpentier et Fasquelle
* 1898: *Soutien de famille*, Fasquelle

### Fortellinger og novellesamlinger

* *Lettres de mon moulin*, samling utgitt av Pierre-Jules Hetzel i 1869 og deretter av Alphonse Lemerre, som gjorde samlingen komplett i 1879 ; opprinnelig ble disse «brevene» publisert i ulike aviser:
** *Avant-propos* (skrevet i 1869 til Hetzels samling)
** *Installation* et *La Diligence de Beaucaire* (16. oktober 1868, *[[Le Figaro]]*)
** *Le Secret de maître Cornille* (20. oktober 1866, *[[L'Événement (avis)|L'Événement]]*)
** *La Chèvre de monsieur Seguin* (14. september 1866, *L’Événement*)
** *Les Étoiles* (8. april 1873, *Le Bien public*)
** *L'Arlésienne* (31. august 1866, *L’Événement*)
** *La Mule du pape* (30. oktober 1868, *Le Figaro*)
** *Le Phare des Sanguinaires* (22. august 1869, *Le Figaro*)
** *L'Agonie de la Sémillante* (7. oktober 1866, *L’Événement*)
** *Les Douaniers* (11. februar 1873, *Le Bien Public*)
** *Le Curé de Cucugnan* (28. oktober 1866, *L’Événement*)
** *Les Vieux* (23. oktober 1868, *Le Figaro*)
** *Ballades en prose* : *La Mort du Dauphin* et *Le Sous-préfet aux champs* (13. oktober 1866, *L’Événement*)
** *Le Portefeuille de Bixiou* (17. november 1868, *Le Figaro*)
** *La Légende de l'homme à la cervelle d'or* (29. september 1866, *L’Événement*)
** *Le Poète Mistral* (21. september 1866, *L’Événement*)
** *Les Trois Messes basses* (1875, *Contes du lundi*)
** *Les Oranges* (10. juni 1873, *Le Bien public*)
** *Les Deux Auberges* (25. august 1869, *Le Figaro*)
** *À Milianah* (1. februar 1864, *Revue nouvelle*)
** *Les Sauterelles* (25. mars 1873, *Le Bien public*)
** *L'Élixir du révérend père Gaucher* (2. oktober 1869, *Le Figaro*)
** *En Camargue* : *Le Départ*, *La Cabane*, *À l'espère ! (À l'affût !)*, *Le Rouge et le Blanc* et *Le Vaccarès* (24. juni og 8. juli 1873, *Le Bien public*)
** *Nostalgies de caserne* (7. september 1866, *L’Événement*)
* *Contes du lundi*, 1873
* *Contes choisis*, illustration d'Émile Bayard et Adrien Marie, 1883
* *Contes choisis : la fantaisie et l'histoire*, 1886
* *La Fédor*, 1897

### Andre noveller

* *Promenades en Afrique* (*[[Le Monde illustré (tidsskrift)|Le Monde illustré]]*, 27. desember 1862)
* *Le Bon Dieu de Chemillé qui n'est ni pour ni contre* (legende fra Touraine, *L'Événement*, 21. juli 1872)
* *Le Singe* (*L'Événement*, 12. august 1872)
* *Le Père Achille* (*L'Événement*, 19. august 1872)
* *Salvette et Bernadou* (*Le Bien public*, 21. januar 1873)
* *Le Cabecilla* (*Le Bien public* 22. april 1873 og *Le petit moniteur illustré* 26. juni 1887)
* *Wood'stown*, conte fantastique (*Le Bien public*, 27. mai 1873)
* *La Dernière Classe*

### Skuespill

* 1859: *Le Roman du Chaperon rouge*, Paris, Mazeto Square, coll. « Ab initio », 2016, 32 p. ()
* 1862: *La Dernière Idole*, prosadrama i en akt, med Ernest Lépine i hovedrollen. Uroppført på Théâtre de l'Odéon i Paris den 4. februar 1862. Stykket ble en del av det faste repertoaret til teateret la Comédie-Française i 1904
* 1864: *Les Absents*, med musikk komponert av Ferdinand Poise. Uroppført på Opéra-Comique i Paris den 26. oktober 1864
* 1865: *L'Œillet blanc*, med Ernest Lépine. Uroppført på Théâtre-Français i Paris den 8. april 1865
* 1867: *Le Frère aîné*, med Ernest Lépine. Uroppført på théâtre du Vaudeville i Paris den 19. desember 1867
* *Lise Tavernier*. Uroppført på théâtre de l'Ambigu i Paris den 29. januar 1872
* *L'Arlésienne*, teaterstykke i tre akter basert på Daudets novelle med samme tittel, tonesatt av Georges Bizet. Uroppført på théâtre du Vaudeville i Paris den 1. oktober 1872
* 1876: *Fromont jeune et Risler aîné*, teaterstykke i fem akter basert på Daudets roman med samme tittel; teatermanuset var skrevet av Daudet sammen med Adolphe Belot. Uroppført på théâtre du Vaudeville i Paris den 16. september 1876
* 1881: *Jack*, basert på Daudets roman med samme tittel. Uroppført på théâtre de l'Odéon i Paris den 11. januar 1881
* 1880: *Le Nabab*. Uroppført på théâtre du Vaudeville i Paris den 30. januar 1880
* 1887: *Numa Roumestan*, teaterstykke i fem akter og seks tablåer basert på Daudets roman med samme tittel. Uroppført på théâtre de l'Odéon i Paris den 15. februar 1887, og deretter satt opp på théâtre du Gymnase
* 1885: *Sapho*, teaterstykke i fem akter basert på Daudets roman med samme tittel; teatermanuset var skrevet av Daudet sammen med Adolphe Belot. Uroppført på théâtre du Gymnase i Paris den 18. desember 1885. Skuespillet ble en del av Comédie-Françaises faste repertoar i 1912
* 1895: *La Petite Paroisse* (1895), skuespill i fire akter og seks tablåer, med skuespilleren Léon Hennique i en av rollene. Uroppført på théâtre Antoine den 21. januar 1901, med André Antoine som regissør

### Selvbiografiske verker

* 1888: *Trente Ans de Paris*, Marpon et Flammarion
* 1888: *À travers ma vie et mes livres*, Marpon et Flammarion
* 1889: *Souvenirs d'un homme de lettres*, Marpon et Flammarion
* 1899: *Notes sur la vie*, Charpentier
* 1929: *La Doulou*

## Referanser