Joseph Dixon

**Joseph Dixon** (født 1806 i Coalisland i County Tyrone i Irland, død 29. april 1866 i Armagh) var en irsk katolsk erkebiskop av Armagh og primas av hele Irland.

## Liv og virke
### Prest
Joseph Dixon begynte på Maynooth College i en alder av seksten år. Han ble presteviet i 1829. Han var først juniordekan på samme college, og ble seniordekan fra 1833. I 1834 ble han utnevnt til universitetslærer i Den hellige skrift og hebraisk (dette var et kombinert professorat), og hadde denne posisjonen i atten år. I gjennomsnitt fulgte 200 studenter forelesningene hans hvert semester; blant dem var John McEvilly, som senere ble erkebiskop av Tuam.

### Erkebiskop av Armagh
Den 4. oktober 1852 ble Dixon utnevnt til erkebiskop av Armagh. Han ble bispeviet den 21. november 1852 av erkebiskop Paul Cullen av Dublin; medkonsekratorer var biskop James Browne av Kilmore, og biskop George Errington av Plymouth i England.

Som primas i Armagh avholdt han i 1854 en viktig synode, med deltakelse fra alle biskopene fra Irlands nordlige metropolitanprovins samt teologene som var underlagt biskopene. Samme år påbegynte han arbeidet med å få ferdigstilt katedralen i Armagh; den var nesten ferdig da han døde. I 1856 opprettet han en domkapitel på 13 medlemmer.

Som erkebiskop sørget han for at flere religiøse kongregasjoner etablerte seg i erkebispedømmet; Sisters of Charity of St. Vincent de Paul åpnet i 1855 et hus i Drogheda; maristfedrene åpnet i 1851 et college og et novisiat i Dundalk, og vincentinere fikk samme år ansvaret for erkebispedømmets presteseminar. Erkebiskopen gjorde seg til fanebærer for Den hellige stol, og på et folkemøte i Drogheda fordømte han keiser Napoleon III for å ha gitt aktiv støtte til den italienske revolusjonære bevegelsen. Hans tale og påfølgende leserbrev i ''Freeman's Journal'' vakte stor oppstandelse, og keiseren klaget på ham til pave Pius IX. Erkebiskop Dixon hadde ellers ansvaret for å organisere den frivillige irske brigaden som i 1860 ble sendt til Kirkestaten for å kjempe på pavens side mot Garibaldi.

Dixon var venn av John Henry Newman, som han ble kjent med på synoden i Oscott i 1852, og støttet hans innsats for å grunnlegge det katolske universitet ved St. Stephen's Green i Dublin.

### Forfatterskap
I 1852 ga Joseph Dixon ut *Introduction to the Sacred Scriptures*, et verk som kardinal Nicholas Patrick Stephen Wiseman omtalte i rosende ordelag. Verket ble gjenutgitt i 1875.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
* Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
* Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
* Kardinal Castruccio Castracane degli Antelminelli (1779-1852) *1844
* Kardinal Paul Cullen (1803-1878) *1850
* Erkebiskop *Joseph Dixon* (1806-1866) *1852

## Referanser