open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ragnar Misje Bergem

**Ragnar Misje Bergem** (født 1990) er en norsk teolog og førsteamanuensis ved MF vitenskapelig høyskole for teologi, religion og samfunn i Oslo. Han er spesialist i systematisk teologi, politisk teologi og religionsfilosofi.

## Utdanning
Bergem har en MPhil i teologi fra University of Cambridge (Hughes Hall, 2013–2014), etterfulgt av en PhD ved Trinity Hall, Cambridge (2014–2018). 

## Karriere
Bergem er ansatt som førsteamanuensis ved MF vitenskapelig høyskole, der hans faglige tyngdepunkt er systematisk teologi, med særlig vekt på politisk teologi og religionsfilosofi.

Han har hatt forskningsophold ved Lunds universitet og Institut catholique de Toulouse.

## Forskning
I sin doktoravhandling analyserte Bergem hvordan sentrale moderne filosofer forsøkte å begrunne fornuftens autoritet i menneskelivet med sikte på å legitimere en sekulær politikk, og viste hvordan politisk teologi slik den oppsto på 1900-tallet kan forstås som en reaksjon på problemene som oppsto da dette prosjektet møtte motstand. I sitt postdoktorarbeid fokuserte han på teologiens bidrag til å forstå samtidige politiske representasjonskriser. 

I sin nyere forskning har Bergem særlig rettet oppmerksomheten mot monoteismens politiske betydning. Boken *The Politics of Monotheism* (2024) undersøker hvordan troen på én Gud har formet vestlig politisk tenkning.

I debattboken *Hvem skal vi elske? De kristne ideene bak MAGA-bevegelsen* (2026) analyserer han den kristelige bakgrunnen for den amerikanske høyrepopulismen. 

## Offentlig debatt
Bergem er fast bokanmelder og gjestekommentator i *[[Vårt Land]]*. Han har tidligere vært fast spaltist i *[[Bokvennen Litterær Avis]]*. Han har skrevet en rekke kronikker i *[[Aftenposten]]*, *[[Morgenbladet]]* og *[[Klassekampen]]*.

## Publikasjoner
### Bøker
* Bergem, R.M. *Hvem skal vi elske? De kristne ideene bak MAGA-bevegelsen*. Verbum, 2026. 
* Bergem, R.M. *The Politics of Monotheism*. Cambridge University Press, 2024, 78 sider. 
* Bergem, R.M. *Politisk teologi*. Dreyer Forlag, 2019, 228 sider. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Ragnar Misje Bergem, ansattside ved MF vitenskapelig høyskole
Megapselaphus

***Megapselaphus*** er en slekt av biller som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne. 

## Utseende
Middelsstore, slanke, mørkbrunlige vedborere, gjerne med gule eller oransje tegninger.

## Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[vedborere]]**, Melandryidae Leach, 1815
****** Underfamilien vedborere, Melandryinae Leach, 1815
******* Stammen Serropalpini Latreille, 1829
******** Slekten ***Megapselaphus*** Montrouzier, 1860 
********* *[[Megapselaphus flavomaculatus]]* (Champion, 1916)
********* *[[Megapselaphus lanciferus]]* Fauvel, 1905
********* *[[Megapselaphus luzonica]]* (Heller, 1921)
********* *[[Megapselaphus nebulosus]]* Fauvel, 1905
********* *[[Megapselaphus rufonotatus]]* Pic, 1930
********* *[[Megapselaphus sexguttatus]]* (Montrouzier, 1860)
********* *[[Megapselaphus sexnotatus]]* Champion, 1916
********* *[[Megapselaphus unicolor]]* Pic, 1930
********* *[[Megapselaphus venusta]]* (Champion, 1895)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
John Andrew Wilhite

**John Andrew Wilhite** (født 1991 i Richmond, Virginia) er en norsk-amerikansk komponist og kontrabassist bosatt i Oslo.

Wilhite studerte ved Reed College med komponist David Schiff og kontrabassist Orin O'Brien, og ved The New School for Jazz and Contemporary Music i New York, der han studerte med Reggie Workman. Han flyttet til Norge i 2014. I Norge studerte han kontrabass med Håkon Thelin og fullførte deretter en mastergrad i komposisjon under Trond Reinholdtsen. Han er for tiden doktorgradsstipendiat ved Norges musikkhøgskole.

Wilhite har samarbeidet lenge med den norske dramatikeren Finn Iunker, og sammen har de skrevet tre operaer, inkludert et bestillingsverk fra Den Norske Opera og Ballett.

Flere av hans verk viser en interesse for miljøet, med komposisjoner basert på lyden av torsk. Ved å spille inn fiskens paringsrop har han brukt lydene som utgangspunkt for komposisjoner. Gjennom dette prosjektet har han samarbeidet med ensembler som Pinquins, og fremført verk på Ultima, Only Connect, Sound Scotland, Nordic Music Days og Barents Spektakel.

Som musiker samarbeider han med blant andre Elliott Sharp, Katt Hernandez, Sofia Jernberg og Andreas Røysum. Han er medlem av samtidsmusikkensemblet Cop Tears, som har gitt ut plater med musikk av John Cage og Theodor Adorno. I 2024 var han solist med Kringkastingsorkestret der han fremførte et verk av Idin Samimi Mofakham, sammen med bassistene Håkon Thelin, Inga Margrethe Aas og Nikolai Matthews.

## Verk (utvalg)
*Walter Benjamins død i Portbou* (skrevet i samarbeid med Bernhard Bornstein og Finn Iunker), opera (2017)

*Short and Long Piece*, for to musikere (2020)

*3 (n)Obsequies*, for orkester (2021)

*Torsketromming* (skrevet i samarbeid med Balint Laczko), for dansende slagverkere (2021)

*Kunngjøringer fra pariserkommunen*, opera (2022)

*Dialects of the Deep*, lydinstallasjon (2023) – Senere innkjøpt til den permanente utstillingen ved Museum Nord

*Bristol Silence*, for jazzorkester (2023) – Bestillingsverk for Motvind-festivalen, uroppført på Hotel Bristol i Oslo.

*only clouds have two faces*, for Jennifer Torrence (2023)

*SignalCloth – Tre blinde kartografier*, for ensemble (2025) – Bestillingsverk for Okulus-symposiet.

## Diskografi
*Thirteen Harmonies*, med Cop Tears (2016)

*Bicipital fine* (2017)

*Oslo*, med Elliott Sharp (2019)

*Bei-Spiel Kartografi*, med Katt Hernandez (2020)

*Selected Piano Works of Theodor Adorno*, med Cop Tears (2021)

*Spatial Data Management*, med Ulla Strauss (2024)

*Bristol Silence* (2LP), som bandleder (2025)

## Musikk til teaterforestillinger
*Historischer Materialismus*, av Finn Iunker (2017)

*Føniks 4*, av Finn Iunker (2017)

*Føniks 17*, av Finn Iunker (2017)

*Sensing Landmarks*, et samarbeid med Carola Uehlken og Carima Neusser (2022)

*Push Pull Matters*, av Yohei Hamada (2024)

## Priser og nominasjoner
Rothchild Stipend

Årets verk (Norsk Komponistforening): *Bristol Silence* (nominert, 2024)

Jazzprisen (Norsk jazzforum): *Bristol Silence* (nominert i kategorien Årets verk, 2025)

## Referanser
Silvano

**Silvano** har flere betydninger:

* Silvano d’Orba, en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia
* Silvano Pietra, en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia

## Se også

* Silvana
Silvano Pietra

**Silvano Pietra** er en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Silvano Pietra grenser til kommunene Cornale e Bastida, Casei Gerola, Corana, Mezzana Bigli, Sannazzaro de' Burgondi, Voghera.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Truplaya

***Truplaya*** er en slekt av spinnmygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Ganske store, slanke, gulbrune spinnmygg med røykfargede vinger. Antennene er trådformede. Vingene har kraftige, mørkbrune årer. Beina er blekgule, uten børstehår men leggene med lange sporer.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar og Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av *[[Platyura]]*.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg, Keroplatidae Rondani, 1856
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Orfeliini
******** Slekt ***Truplaya*** Edwards, 1929
### Liste over artene

* *[[Truplaya aethiopica]]* (Lindner, 1958)
* *[[Truplaya agnita]]* (Matile, 1974)
* *[[Truplaya calogastra]]* (Speiser, 1913)
* *[[Truplaya cornesi]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya couturieri]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya discalis]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya erythropyga]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya falkei]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya ferox]]* Kovac & Matile, 1997
* *[[Truplaya fini]]* Chandler, 1994
* *[[Truplaya flaveola]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya flavioralis]]* (Speiser, 1911)
* *[[Truplaya fumipes]]* (Brunetti, 1912)
* *[[Truplaya indecisa]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya lachaisei]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya quadricincta]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya rubricoxa]]* (Matile, 1972)
* *[[Truplaya rufula]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya saegeri]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya seydeli]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya subflaveola]]* Matile, 1988
* *[[Truplaya testaceofasciata]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya tolleti]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya tricincta]]* Matile, 1978
* *[[Truplaya tulearica]]* Bechev, 1994
* *[[Truplaya venusta]]* (Walker, 1856)
* *[[Truplaya wittei]]* Matile, 1978

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Ralytupa

***Ralytupa*** er en slekt av spinnmygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Ganske store, slanke, gulbrune spinnmygg med røykfargede vinger. Antennene er trådformede. Vingene har kraftige, mørkbrune årer. Beina er blekgule, uten børstehår men leggene med lange sporer.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av *[[Platyura]]*.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg, Keroplatidae Rondani, 1856
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Orfeliini
******** Slekt ***Ralutypa*** Edwards, 1929
### Liste over artene

* *[[Ralytupa angusta]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa assimilis]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa bacillata]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa bicincta]]* Matile, 1988
* *[[Ralytupa bifaria]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa cerea]]* Matile, 1988
* *[[Ralytupa compacta]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa danielae]]* (Matile, 1973)
* *[[Ralytupa dentata]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa denticulata]]* (Matile, 1974)
* *[[Ralytupa fissiterga]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa flavida]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa flaviscapularis]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa flavonigra]]* (Matile, 1974)
* *[[Ralytupa fumidapex]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa funebris]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa gromieri]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa insidiosa]]* (Matile, 1974)
* *[[Ralytupa insidiosoides]]* Matile, 1988
* *[[Ralytupa issongo]]* (Matile, 1974)
* *[[Ralytupa lindneri]]* (Matile, 1973)
* *[[Ralytupa major]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa medleri]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa melanopyga]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa minor]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa nasuta]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa pendleburyi]]* (Edwards, 1928)
* *[[Ralytupa penicillata]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa pugiata]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa pyrrophaea]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa simplicistyla]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa subminor]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa theobromaphila]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa virgulta]]* Matile, 1975
* *[[Ralytupa vittigera]]* (Matile, 1970)
* *[[Ralytupa wolteri]]* (Lindner, 1958)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Pyrtaula

***Pyrtaula*** er en slekt av spinnmygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Ganske store, slanke, gråbrune spinnmygg. Kroppen er kledt med grove, mørke hår på sidene. Antennene er trådformede. Vingene er glassklare eler svakt brunlige, kan ha brune flekker. Beina er blekgule, med korte børstehår, leggene med lange sporer.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika, Oseania og på Madagaskar.

## Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av *[[Platyura]]*.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg, Keroplatidae Rondani, 1856
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Orfeliini
******** Slekt ***Pyrtaula*** Edwards, 1929
### Liste over artene

* *[[Pyrtaula agricolae]]* (Marshall, 1896)
* *[[Pyrtaula biguttata]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula campbelli]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula carbonaria]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula chiltoni]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula consimilis]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula curtisi]]* (Edwards in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula delpontei]]* (Lane, 1963)
* *[[Pyrtaula dureti]]* (Lane, 1958)
* *[[Pyrtaula fenestralis]]* (Skuse, 1888)
* *[[Pyrtaula ferruginea]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula flavipennis]]* (Edwards, 1929)
* *[[Pyrtaula inaequalis]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula infumata]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula lurida]]* (Coquillett, 1895)
* *[[Pyrtaula maculipennis]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula mendica]]* (Loew, 1870)
* *[[Pyrtaula mendosa]]* (Loew, 1870)
* *[[Pyrtaula nigrita]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Pyrtaula okahuensis]]* (Edwards in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula pellita]]* (Fisher, 1937)
* *[[Pyrtaula philpotti]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula punctifusa]]* (Edwards in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula quasilineata]]* (Edwards, 1920)
* *[[Pyrtaula ruficauda]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula rufipectus]]* (Tonnoir in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula rutila]]* (Edwards in Tonnoir & Edwards, 1927)
* *[[Pyrtaula triangularis]]* (Freeman, 1951)
* *[[Pyrtaula westralis]]* (Edwards, 1929)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Urytalpa

***Urytalpa*** er en slekt av spinnmygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Nokså store, slanke, brune spinnmygg. Antennene er trådformede og forholdsvis lange. Vingene er glassklare, den lange radialåren (R4+5) er forgreinet.  Medialåren er ganske svak og utydelig ved roten, med en lang gaffel. Beina er lange og tynne, leggene uten børstehår men med ganske lange sporer.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten har en hovedsaklig holarktisk utbredelse.

## Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av *[[Platyura]]*.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg, Keroplatidae Rondani, 1856
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Orfeliini
******** Slekt ***Urytalpa*** Edwards, 1929
### Liste over artene

* *[[Urytalpa atriceps]]* (Edwards, 1913)
* *[[Urytalpa attenuata]]* Zaitzev & Menzel, 1996
* *[[Urytalpa chandleri]]* Bechev & Koç, 2008
* *[[Urytalpa corniculata]]* (Ostroverkhova, 1979)
* *[[Urytalpa crassicauda]]* Uesugi, 2004
* *[[Urytalpa dorsalis]]* (Staeger, 1840)
* *[[Urytalpa galdes]]* Hedmark & Kjærandsen, 2009
* *[[Urytalpa juliae]]* Chandler, 2009
* *[[Urytalpa leigongshana]]* Zhu et al., 2024
* *[[Urytalpa macrocera]]* (Edwards, 1913) - i Norge
* *[[Urytalpa maritima]]* (Becker, 1907) 
* *[[Urytalpa nigrita]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Urytalpa nussbaumi]]* Chandler, 1994
* *[[Urytalpa ochracea]]* (Meigen, 1818) - i Norge
* *[[Urytalpa rhapsodica]]* Chandler, 1995
* *[[Urytalpa sapporoensis]]* (Okada, 1938)
* *[[Urytalpa trivittata]]* (Lundström, 1914) - i Norge
* *[[Urytalpa vicina]]* (Brunetti, 1912)
* *[[Urytalpa yoshidai]]* Uesugi, 2004

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Euceroplatus

***Euceroplatus*** er en slekt av mygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Middelsstore til nokså store, kraftige, gulbrune spinnmygg. De er gjerne tegnet i gult og svart og etterligner trolig vepser. Antennene er brede og flate, flattrykt fra sidene. Hodet er ganske lite. Kroppen er uten påfallende hår. Vingene er glassklare til brunlige, oftest med mørke flekker eller tverrbånd. Sju lange årer når området rundt vingespissen. Den andre, lange åren (R4+5) har en kort, krum gren (R2+3) nær spissen. Åren i midten (M) er forgrenet nær roten, med en lang gaffel. Den nest bakerste, lange åren (CuA) er også forgreinet langt inne, bak denne er det én til, nokså rett åre (CuP). Beina er nokså lange og tynne, gjerne blekt fargede, uten kraftige børstehår.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

### Fangstnett

De voksne myggene blir ofte funnet på blomster, men det er særlig larvene i denne familien som har en interessant biologi. De er rovdyr som fanger byttet ved hjelp av klebrige fangstnett, som hos edderkopper. 

Noen arter har larver som lever under tømmerstokker, i meitemarkganger og på undersiden av kjukesopp. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Afrika.

## Systematisk inndeling

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg Keroplatidae
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Keroplatini Rondani, 1856
******** Slekt ***Euceroplatus*** Edwards, 1929 
********* *[[Euceroplatus alberti]]* (Tollet, 1955)
********* *[[Euceroplatus bistylus]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus brevistylus]]* Matile, 1973
********* *[[Euceroplatus cantrelli]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus congoensis]]* (Tollet, 1955)
********* *[[Euceroplatus fasciatus]]* (Garrett, 1925)
********* *[[Euceroplatus fascipennis]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus flavifemoratus]]* (Tollet, 1955)
********* *[[Euceroplatus gressitti]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus hutsoni]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus incolumis]]* Matile, 1974
********* *[[Euceroplatus mantici]]* Ševčík, Hippa & Burdiková, 2021
********* *[[Euceroplatus notaticoxa]]* (Senior-White, 1922)
********* *[[Euceroplatus officiosus]]* (Matile, 1990)
********* *[[Euceroplatus paucimaculatus]]* Matile, 1990
********* *[[Euceroplatus plokiophilus]]* Matile, 1973
********* *[[Euceroplatus rivalis]]* Matile, 1990

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012 – Jaktstart gutter

**10 km jaktstart gutter i [[Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012]]** ble arrangert 16. januar på Seefeld Arena. 50 utøvere fra 30 ulike nasjoner sto på startstreken.

Niklas Homberg fra Tyskland vant foran Rene Zahkna fra Estland og Cheng Fangming fra Kina.

## Resultat
} || 13 ||align=left| Viktar Kryuko ||align=left|  || 1:31 ||  || 3 (0+0+2+1) ||  
|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Serravalle Scrivia

**Serravalle Scrivia** er en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Serravalle Scrivia grenser til kommunene Arquata Scrivia, Cassano Spinola, Novi Ligure, Stazzano, Vignole Borbera, Gavi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012 – Jaktstart jenter

**7,5 km jaktstart jenter i [[Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012]]** ble arrangert 15. januar på Seefeld Arena. 47 utøvere fra 26 ulike nasjoner sto på startstreken.

Uljana Kajsjeva fra Russland vant foran Franziska Preuß fra Tyskland og Galina Visjnevskaja fra Kasakhstan.

## Resultat
} || 46 ||align=left| Irina Cozonac || align=left|  || 7:50 ||  || (1+1+3+) ||
|-
|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lyprauta

***Lyprauta*** er en slekt av spinnmygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Ganske store, slanke, brokete fargede spinnmygg. Antennene er noe brede og flate. Vingene er glassklare eller svakt brunlige, gjerne med brune flekker. Beina er gule, med korte børstehår, leggene med lange sporer.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling
Navnet er et anagram av *[[Platyura]]*.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg, Keroplatidae Rondani, 1856
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Orfeliini
******** Slekt ***Lyprauta*** Edwards, 1931
### Liste over artene

* *[[Lyprauta alexanderi]]* (Shaw, 1941)
* *[[Lyprauta alticola]]* (Lane, 1948)
* *[[Lyprauta amazonensis]]* (Lane, 1958)
* *[[Lyprauta apicalis]]* (Shaw, 1935)
* *[[Lyprauta bezanozano]]* Matile, 1977
* *[[Lyprauta bilucida]]* Matile, 1977
* *[[Lyprauta brunneicauda]]* (Matile, 1970)
* *[[Lyprauta cambria]]* Chandler & Punnaker, 2009
* *[[Lyprauta chacoensis]]* (Edwards, 1931)
* *[[Lyprauta chambordi]]* (Matile, 1974)
* *[[Lyprauta defecta]]* (Edwards, 1931)
* *[[Lyprauta genualis]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Lyprauta inops]]* (Coquillett, 1901)
* *[[Lyprauta intermedia]]* (Sherman, 1921)
* *[[Lyprauta jeremiei]]* Matile, 1982
* *[[Lyprauta knabi]]* (Lane, 1950)
* *[[Lyprauta melasoma]]* (Loew, 1870)
* *[[Lyprauta miriamae]]* (Shaw, 1941)
* *[[Lyprauta moerens]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Lyprauta moesta]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Lyprauta nexilis]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Lyprauta nubilapex]]* (Edwards, 1940)
* *[[Lyprauta oberthuri]]* Matile, 1967
* *[[Lyprauta paraensis]]* (Lane, 1958)
* *[[Lyprauta scapularis]]* (Johannsen, 1910)
* *[[Lyprauta subterminalis]]* (Say, 1829)
* *[[Lyprauta zeteki]]* (Lane, 1950)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012 – Miksstafett

**Miksstafett i [[Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012]]** ble arrangert 19. januar på Seefeld Arena.

18 nasjoner deltok med fire utøvere hver, to av hvert kjønn – totalt 72 utøvere. Tyskland vant foran Norge og Frankrike.

## Resultat
} || 3 ||align=left|Uljana KajsjevaNatalya GerbulovaAleksei KuznetsovIvan Galushkin || 16:21.317:11.820:11.519:09.4 || **0+4 0+5**0+0 0+10+1 0+20+1 0+10+2 0+1|| 
|-
|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012 – Miksstafett med langrenn

**Miksstafett med langrenn i [[Skiskyting under Vinter-OL for ungdom 2012]]** ble arrangert 21. januar på Seefeld Arena.

24 nasjoner deltok med fire utøvere hver; to skiskyttere og to langrennsløpere – én av hvert kjønn – totalt 96 utøvere. Tyskland vant foran Russland og USA.

## Resultat

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saturnin

**Saturnin** er et mannsnavn som betyr «viet til Saturn». Navnet er i dag vanlig i Den sentralafrikanske republikk. En navnebærer er den gresk‑franske biskopen og martyren Saturnin av Toulouse.

## Etymologi
Saturnin er en fransk og polsk form av *Saturninus*, et latinsk navn avledet av *Saturnus* – den romerske guden (og planeten) Saturn. Navnet betyr «hører til Saturn» eller «viet til Saturn». 

Merk at ordet *saturnin* betyr «plumbisk, forårsaket av bly» på fransk og rumensk.

## Utbredelse
*Saturnin* er i dag et vanlig mannsnavn i Den sentralafrikanske republikk.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Saturnin av Toulouse (død ca. 250), gresk‑fransk biskop og martyr
* Saturnin Fabre (1884–1961), fransk skuespiller
* Saturnin Herrán (1887–1918), meksikansk maler
* Saturnin Zawadzki (1923–2003), polsk jordforsk­er
* Saturnin Pandi (1932–1996), kongolesisk musiker
* Saturnin Allagbé (født 1993), beninsk landslagskeeper i fotball

## Navnedag
*Saturnin* har navnedag 29. november i flere land, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Cassano

**Cassano** har flere betydninger:

* Antonio Cassano, en italiensk tidligere fotballspiller.
* Cassano delle Murge, en by og en kommune i storbyområdet Bari i regionen Puglia i Italia
* Cassano Spinola, en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia

## Se også

* Cossano
Fenderomyia

***Fenderomyia*** er en slekt av gulbrune mygg. De hører til familien spinnmygg Keroplatidae..

## Utseende

## Levevis
Larvene er sannsynligvis rovdyr, og lever på bakken i fuktige miljøer. De voksne dyrene kommer ofte til lys om natten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie **Sciaroidea**
**** familie spinnmygg Keroplatidae
***** underfamilie **Langhornsoppmygg**, Macroceridae
****** Stamme Macrocerini
******* slekten ***Fenderomyia*** Shaw, 1948
******** *[[Fenderomyia johnsoni]]* (Coquillett, 1900)
******** *[[Fenderomyia smithi]]* Shaw, 1948
******** *[[Fenderomyia uniqua]]* (Garrett, 1925)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Ctenoceridion

***Ctenoceridion*** er en slekt av mygg beslektet med soppmygg. De er middelsstore mygg som som oftest kan kjennes på at antennene er flattrykte fra siden. Larvene er rovdyr som spinner klebrige fangstnett, og noen arter tiltrekker byttet med lys.

## Utseende
Artene har kamformede antenner. Vingene er brunlige.

## Levevis
Disse myggene finnes først og fremst på fuktige, skyggefulle steder, blant annet i tett skog og i huler. 

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Palearktis, Afrika inkludert Madagaskar, Sørøst-Asia og Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie spinnmygg Keroplatidae
****** Underfamilien Keroplatinae Rondani, 1856 - ca. 760 arter
******* Gruppe Keroplatini Rondani, 1856
******** Slekt ***Ctenoceridion*** Matile, 1972 
********* Underslekt *Ctenoceridion* (i snever forstand)
********** *[[Ctenoceridion freemani]]* Matile, 1972
********** *[[Ctenoceridion pectinatum]]* (Kimura, 1975)
********** *[[Ctenoceridion wallacei]]* Matile, 1990
********* Underslekt *Gymnoceridion* Matile & Duret, 1987
********** *[[Ctenoceridion inexpectatum]]* Matile & Duret, 1987

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Rust (Baden-Württemberg)

**Rust** er en by (Gemeinde) i Baden-Württemberg. Den kjente forlystelsesparken Europa-park ligger i byen.

## Referanser
Castellania Coppi

**Castellania Coppi** er en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Castellania Coppi grenser til kommunene Avolasca, Carezzano, Costa Vescovato, Garbagna, Sant’Agata Fossili, Sardigliano.

## Personer

* Fausto Coppi
* Serse Coppi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bobil og Caravan Magasinet

***Bobil og Caravan Magasinet***, tidligere utgitt under navnet ***Caravan***, er et norsk fagtidsskrift som omhandler bobil, campingvogn og campingliv.

Magasinet utgis av Norsk Bobil og Caravan Club.

Magasinet er medlem av bransjeorganisasjonen Fagpressen. Fagpressen er tilsluttet Norsk Presseforbund. Magasinet følger Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten.

Bobil og Caravan Magasinet kommer per 2026 ut fire ganger i året og distribueres blant annet til medlemmer av Norsk Bobil og Caravan Club, campingplasser og forhandlere. Ifølge Fagpressekatalogen har magasinet et opplag på rundt  eksemplarer.

Tidsskriftet er registrert i Nasjonalbibliotekets katalog for periodika.

I 2024 lanserte magasinet en digital utgave tilgjengelig på nett, samtidig bortfalt løssalg. Ansvarlig redaktør er Bjørn Egil Jakobsen.

## Historie
Bladet ble etablert i 1963. Bladets første redaktør var Hans-Christian Woxen. I et intervju med Øvre Smaalenene i 1963 om campingvogner, omtales han som redaktør for det nye bladet *Caravan*.

Magasinet ble opprinnelig utgitt under navnet *Caravan*. I 2014 skiftet publikasjonen navn til *Bobil og Caravan Magasinet*.

## Omtale i andre medier
Publikasjonen og dens forgjenger *Caravan* har gjennom flere tiår vært omtalt og brukt som kilde i norske aviser.

I 1977 omtalte *Asker og Bærums Budstikke* en reportasje om vintercamping publisert i bladet *Caravan*.

Reportasjer i *Caravan* har flere ganger blitt oppdaget av norske aviser. I en artikkel i *Fjordenes Tidende* i 2002 vises det blant annet til en reportasje om camping på Nord-Vestlandet publisert i bladet. *Driva* viste i 2007 til en reportasje fra bladet *Caravan* om Furu Camping. *Bergens Tidende* omtalte i 1993 en reportasje fra bladet etter at en journalist fra *Caravan* besøkte Flåm.

Redaktører i magasinet har uttalt seg i riksmedier om utviklingen i bobil- og campingmarkedet.

I 1985 ble redaktøren i *Caravan* intervjuet om fergetakster og avgiftspolitikk som berørte campingturister i en artikkel i *Arbeiderbladet*, en sak som i tillegg ble omtalt i *Sandefjords Blad*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pnyxia

***Pnyxia*** er en slekt av små, brune mygg. Larvene lever av sopp. 

## Utseende
Ganske små (1-2 millimeter), brune sørgemygg. Artene har reduserte vinger, hunnene er gjerne helt vingeløse, hannene har ganske små vinger som ikke kan brukes til å fly med.

## Levevis
De fleste artene har larver som lever av sopp, men det finnes også noen som spiser plantemateriale. Noen små arter er vanlig å finne i blomsterpotter, der de trolig spiser sopphyfer. De synes ikke å gjøre noen skade på plantene. *Pnyxia scabiei* lever på sopper som angriper poteter og er også registrert som  et skadedyr på tomater, agurker og andre nyttevekster, særlig i veksthus, også på lagrede grønnsaker.
De fleste sørgemygg er skogsinsekter, og finnes vanligvis på skyggefulle og fuktige steder. Larvene lever gjerne i tette klynger, og kan av og til begynne å vandre *en masse*, de har derfor blitt kalt hærmygg.

## Utbredelse
Slekten forekommer i de fleste verdensdeler.

## Systematisk inndeling

Det har vist seg vanskelig å gruppere de mange slektene i denne familien i slektsgrupper, det finnes per i dag ikke noen alment anerkjent klassifikasjon av dem.

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie **[[Sørgemygg]]**, **[[Sciaridae]]** Billberg, 1820
***** Slekten ***Pnyxia*** Johannsen, 1912
****** *[[Pnyxia scabiei]]* (Hopkins, 1895)
****** *[[Pnyxia schmallenbergensis]]* Menzel & Mohrig, 1998
****** *[[Pnyxia schmallerbergensis]]* Menzel & Mohrig, 1998
****** *[[Pnyxia thaleri]]* (Mohrig & Mamaev, 1978)

## Referanser


## Kilder
* Menzel, F. og Mohrig, W. 1997. Family Sciaridae. Side 51-69 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Volume 2.* Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
*
12 edsvorne menn (norsk TV-film)

***12 edsvorne menn*** er en norsk dramafilm som ble produsert og sendt i NRK Fjernsynsteatret i 1982. Filmen er basert på Reginald Roses skuespill *Twelve Angry Men* som ble produsert for tv-kanalen CBS i 1954 (overført til kinofilm i 1957). Regi var ved Tore Breda Thoresen, mens oversettelsen var ved Svein Selvig. Lars Andreas Larssen spiller rollen som den av jurymedlemmene som opponerer mot de andre, mens Per Jansen spiller den av jurymedlemmene som er mest overbevist om at den anklagede er skyldig. 

## Roller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ditomyia

***Ditomyia*** er en slekt av hårvingemygg som ligner soppmygg. 

## Utseende
Middelsstore, slanke, brune eller gråbrune mygg. Antennene er trådformede og middels lange. Hodet er forholdsvis lite. Vingene er glassklare eller med vage, brune tverrbånd, nokså kraftig hårete. De har en lang, skrå åre R2+3 som går ut fra R4+5. Medialåren (M) er svak og knapt synlig i den indre delen.

## Levevis
Lite er kjent om biologien til disse tilsynelatende sjeldne myggene.

## Utbredelse
Slekten har en hovedsaklig holarktisk utbredelse.

## Systematisk inndeling

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie **[[Sciaroidea]]**
**** familie **[[Ditomyiidae]]** Edwards, 1921
***** slekten ***Ditomyia*** Winnertz, 1846
****** *[[Ditomyia asiatica]]* Ševčík, Hippa & Burdiková, 2021
****** *[[Ditomyia carinata]]* Zaitzev, 1980
****** *[[Ditomyia claripennis]]* Saigusa, 1973
****** *[[Ditomyia elongata]]* Fitzgerald, 2020
****** *[[Ditomyia euzona]]* Loew, 1870
****** *[[Ditomyia fasciata]]* (Meigen, 1818) – finnes i Norge
****** *[[Ditomyia insularis]]* Zaitzev, 1994
****** *[[Ditomyia klimovae]]* Zaitzev & Menzel, 1996
****** *[[Ditomyia macroptera]]* Winnertz, 1852 – Mellom-Europa nord til Tyskland
****** *[[Ditomyia nana]]* Fitzgerald, 2020
****** †*[[Ditomyia pilosella]]* Statz, 1944
****** *[[Ditomyia potomaca]]* Fisher, 1941
****** *[[Ditomyia sonsi]]* Fitzgerald, 2020
****** *[[Ditomyia spinifera]]* Zaitzev, 1978

## Referanser




## Litteratur
* Bechev, D. 2000. *World distribution of the generea of fungus gnats (Diptera, Sciaroidea, excluding Sciaridae).* Studia dipterologica 7: 543—522.
* Gammelmo, Ø. og Rindal, E. 2006. On the family Ditomyiidae (Diptera, Sciaroidea) in Norway. *Norwegian Journal of Entomology* 53: 47-49.
* Søli,G.E.E., Vockeroth, J.R. og Matile, L. 2000: Families of Sciarioidea. Side 49-92 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix*. Science Herald, Budapest.
* Fauna Europaea: Europeisk utbredelsesdatabase på nettet. 

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Diadocidia

***Diadocidia*** er en slekt av mygg som ligner soppmygg, og de ble tidligere regnet til denne familien. Seks arter er kjent Europa, tre av den fra Norge. 

## Utseende
*Diadocidia*- artene er ganske kraftige, gulbrune mygg med gråaktige vinger, og kan skilles fra andre soppmygg på vingeårenettet.

## Levevis
Larvene lever i slimrør under råtnende tømmerstokker, og er trolig soppetere. Et par av artene er ganske vanlige, men lite er kjent om biologien deres. Alle de tre norsk artene ble fanget i en felle i Jostedalen, Sogn og Fjordane.

## Utbredelse
Slekten ser ut til å forekomme i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis og kanskje Afrika.

## Systematisk inndeling

* orden Tovinger, Diptera
** underorden Mygg, Nematocera
*** overfamilie Sciaroidea
**** familie Diadocidiidae Winnertz, 1864
***** slekten ***[[Diadocidia]]*** Ruthé, 1831  
****** underslekten ***Adidocidia*** Lastovka og Matile
******* *[[Diadocidia borealis]]* Coquillett, 1900
******* *[[Diadocidia fissa]]* Zaitzev, 1994
******* *[[Diadocidia ishizakii]]* (Sasakawa, 2004)
******* *[[Diadocidia macrosetigera]]* Jaschhof & Jaschhof, 2007
******* *[[Diadocidia nigripalpis]]* Edwards, 1940
******* *[[Diadocidia papua]]* Ševčik, 2003
******* *[[Diadocidia queenslandensis]]* Jaschhof & Jaschhof, 2007
******* *[[Diadocidia stanfordensis]]* Arnaud & Hoyt, 1956
******* *[[Diadocidia trispinosa]]* Polevoi, 1996
******* *[[Diadocidia valida]]* Mik, 1874    
****** underslekten ***Diadocidia*** Ruthé, 1831
******* *[[Diadocidia bruneicola]]* Ševčik, 2005
******* *[[Diadocidia cizeki]]* Ševčik, 2003
******* *[[Diadocidia ferruginosa]]* (Meigen, 1830)
******* *[[Diadocidia halopensis]]* Ševčik, 2003
******* *[[Diadocidia spinosula]]* Tollet, 1948
******* *[[Diadocidia sulawesiana]]* Ševčik, 2005
******* *[[Diadocidia thoracica]]* Okada, 1936
****** underslekten *Taidocidia* Papp & Ševčik, 2005
******* *[[Diadocidia globosa]]* Papp & Ševčik, 2005 
****** ikke plassert til underslekt:
******* *[[Diadocidia furnacea]]* Chandler, 1994
******* *[[Diadocidia hybrida]]* Jaschhof & Jaschhof, 2007
******* *[[Diadocidia parallela]]* Evenhuis, 1994
******* *[[Diadocidia pseudospinulosa]]* Ševčík, Hippa & Burdiková, 2021
******* *[[Diadocidia setistylus]]* Papp, 2003
******* *[[Diadocidia sevciki]]* Papp, 2005
******* *[[Diadocidia similis]]* Jaschhof & Jaschhof, 2007
******* *[[Diadocidia sinica]]* Wu, 1995

## Referanser




## Kilder
* Rindal, Ø. og Gammelmo, Ø. 2007. On the family Didaocidiidae (Diptera, Sciaroidea) in Norway. Norwegian journal of Entomology 54: 69-74.
* Søli, G.E.E. 1994. Fungus gnats from Jostedalen, West Norway (Diptera: Diadociidae and Mycetophilidae). *Fauna norvegica Serie B* 41: 1-12.
* Søli, G.E.E., Vockeroth, J.R. og Matile, L. 2000. Families of Sciaroidea. Side 49-92 i: Papp, L. og Darvas, B. (red): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix.* Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Paralympiske vinterleker 2026

**Paralympiske vinterleker 2026** ble arrangert fra 6. til 15. mars 2026 i Nord-Italia med byene Milano og Cortina d’Ampezzo som hovedvertsbyer. **Milano Cortina 2026** ble valgt som offisielt navn på lekene.

## Arrangørsteder og arenaer
Arenaene som ble benyttet ligger i Milano i regionen Lombardia, i Cortina d’Ampezzo og Verona i regionen Veneto samt i Tesero – Val di Fiemme i regionen Trentino-Syd-Tirol. 

### Arenaer


Arena Santa Giulia - PalaItalia illuminata (11 gennaio 2026).jpg|Arena Santa Giulia
Italy - Verona - Arena.jpg| Arena di Verona
Faloria Cortina d'Ampezzo 10.jpg|Olimpia delle Tofane
Cortina Stadio Olimpico (ITA) 2013.JPG|Stadio olimpico del ghiaccio
Lago di Tesero Cross-Country Ski Stadium (ITA) 2013.jpg|Lago di Tesero langrennsstadion


## Idretter
Det ble arrangert 79 øvelser innen seks idretter, dette var én øvelse mer enn i 2022.
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Deltakerland
55 nasjonale paralympiske komiteer var kvalifisert for Paralympiske vinterleker 2026. Russland og Belarus deltok for første gang siden 2014 under sine egne flagg og ikke under nøytralt flagg, slik de måtte under Vinter-OL 2026. Ingen land ble dermed sanksjonert under disse lekene.

## Program
Programmet for Paralympiske vinterleker 2026 ble offentliggjort 9. desember 2024.

## Medaljefordeling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
New Zealand under Paralympiske vinterleker 2026

**[[New Zealand]]** deltok under **[[Paralympiske vinterleker 2026]]** fra 6. til 15. mars i Milano og Cortina i Italia.

## Utøvere i OL-troppen
To alpinister ble i juli 2025 tatt ut til å delta; Adam Hall og Corey Peters.

## Se også
* New Zealand under Vinter-OL 2026

## Referanser


## Eksterne lenker
* Paralympics New Zealand - Milano Cortina 2026
Adam Hall

**Adam Hall** kan vise til følgende personer:
* Adam Hall (alpinist), newzealandsk paraalpinist
* Adam Duvå Hall, dansk TV-personlighet
* Adam Hall (badmintonspiller), skotsk badmintonspiller
* Adam Hall, pseudonym for den britiske forfatteren Elleston Trevor
* Adam Hall (baseballspiller), baseballspiller fra Bermuda
Cecima

**Cecima** er en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Cecima grenser til kommunene Godiasco Salice Terme, Gremiasco, Momperone, Ponte Nizza, Pozzol Groppo, Brignano-Frascata.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Momperone

**Momperone** er en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Momperone grenser til kommunene Casasco, Montemarzino, Brignano-Frascata, Cecima, Pozzol Groppo, Montegioco.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Jacobsen Schiørt

**Hans Jacob Schørt** (– d. 1674) var kommandant på Akershus og assessor ved Overbergamtet.

Han blev immatrikulert ved Københavns Universitet i 1620, og tjente senere ved Danske Kancelli. Schørt, som hadde studert matematiske kunster i Leiden, og vært kongelig ingeniør siden 1638, medvirket til planen for den nye, norske byen Christian Sand. 

Schørt var offiser i Norge fra 1649, og kommandant på Akershus. Senere assessor og overbergamtsråd ved Overbergamtet samt medlem av Overhoffretten. I følge en inskripsjon på en sten på Krist kirkegård i Oslo, skal Schørt ha anordnet kirkegården i forbindelse med pesten. 

## Referanser
SS «James Wilkie»

**SS «James Wilkie»** var et dampskip som ble sjøsatt 13. mars 1880, av skipsbygeriet Messrs. Dobson & Charles ved Grangemouth. Skipet hadde relativ kort karriere da det den 1. desember 1887 på seilas mellom Glasgow og Göteborg, påtraff tåke og dårlig vær, og endte opp med å forlise på Jæren i Rogaland.

## Referanser
Sam Morse

**Sam Morse** () er en amerikansk alpinist.

Han representerte USA under Vinter-OL 2026 i Italia, der hans beste individuelle resultat var nummer 19 i utfor. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lederia

***Lederia*** er en slekt av biller som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne. 

## Utseende
Små, ovale, hvelvede, fint hårete, halvblanke, brune vedborere.

## Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Sentral- og Øst-Asia, og Nord- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[vedborere]]**, Melandryidae Leach, 1815
****** Underfamilien vedborere, Melandryinae Leach, 1815
******* Stammen Orchesiini Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Lederia*** Reitter, 1879
********* Underslekten *Fuscatelia* Nikitsky & Belov, 1982 
********** *[[Lederia oviformis]]* (Fairmaire & Germain, 1863)
********* Underlekten *Lederia* (i snever forstand)
********** *[[Lederia arctica]]* (Horn, 1893)
********** *[[Lederia suramensis]]* Reitter, 1879
********* Underslekten *Lederina* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia foenilis]]* (Lewis, 1895)
********** *[[Lederia indica]]* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia lata]]* (Lewis, 1895)
********** *[[Lederia minima]]* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia japonica]]* Reitter, 1891
********** *[[Lederia kaszabi]]* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia similis]]* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia topali]]* Nikitsky & Belov, 1982
********* Underslekten *Macrolederia* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia oblonga]]* Nikitsky & Belov, 1982
********* Underslekten *Paralederia* Nikitsky & Belov, 1982
********** *[[Lederia anatolica]]* Frivaldszky, 1880
********** *[[Lederia seidlitzi]]* Reitter, 1916
********* *[[Lederia angusticanalis]]* Sasaji, 1987
********* *[[Lederia ehlem]]* von Heyden, 1884
********* *[[Lederia imdecorata]]* (Ishikawa & Sakai, 2001)
********* *[[Lederia kidoi]]* Sasaji, 1995
********* *[[Lederia martensi]]* (Nikitsky, 1994)
********* *[[Lederia obscuripennis]]* (Nikitsky, 1994)
********* *[[Lederia pion]]* Sasaji, 1987
********* *[[Lederia schawalleri]]* (Nikitsky, 1994)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Adam Hall (alpinist)

**Adam James Hall** (født 1987) er en paraalpinist fra New Zealand, som har vunnet to paralympiske gullmedaljer i slalåm.

## Bakgrunn
Hall er født i Dunedin, og er født med ryggmargsbrokk (spina bifida). Dette gir ham lavere muskelstyrke, men han er gående. Han begynte med ski da han var seks år gammel, og begynte med snowboard da han var ni. Han konkurrerer i klassen LW1, som er for stående utøvere innen paraalpint. Han trenes av Daniel Bogue.

## Idrettskarriere
Han deltok i sine første paralympiske leker under Paralympiske vinterleker 2006, der han ble nummer 41 i utfor, nummer 43 i storslalåm og nummer 50 i super-G. I 2009 fikk han sølv i slalåm under Para-VM i alpint 2009. Under Paralympiske vinterleker 2010 vant han slalåm i sin klasse, og han fikk bronse i superkombinasjonen.

Han fikk ingen medaljer under Para-VM i alpint 2011, der han ble nummer åtte i superkombinasjonen og nummer 10 i slalåm og super-G. To år senere fikk han bronse i slalåm under Para-VM i alpint 2013, der han ble nummer ni i super-G og superkombinasjonen. Under Paralympiske vinterleker 2014 ble han nummer fire i superkombinasjonen og nummer sju i slalåm, og han deltok i Para-VM i alpint 2015, der hans beste plassering ble nummer seks i superkombinasjonen.
 
Para-VM i alpint 2017 ble arrangert i Italia, og Hall fikk der bronse i slalåm. Denne gangen ble han nummer ni i superkombinasjonen, nummer 11 i utfor og nummer 15 i super-G. Han fikk to medaljer under Paralympiske vinterleker 2018, der han vant slalåm og fikk bronse i superkombinasjonen. Han deltok igjen i Para-VM i snøsport 2022 på Lillehammer, der han ble nummer to i slalåm, bak Arthur Bauchet fra Frankrike. Samme år deltok han i Paralympiske vinterleker 2012, der han fikk bronse i slalåm og i superkombinasjonen. I utfor ble han nummer 19, og i super-G ble han nummer 21.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nina Ortlieb

**Nina Ortlieb** (født 1996) er en østerriksk alpinist.

Hun debuterte i verdenscupen i alpint i et superkombinasjonsrenn i Altenmarkt-Zauchensee 12. januar 2014.

Hun vant storslalåm i junior-VM 2015 i Hafjell og super-G i junior-VM 2016 i Sotsji.

Hun vant europacupen i alpint 2017/18.

Hun tok sin første seier i verdenscupen da hun vant super-G-rennet i La Thuile 29. februar 2020.

Hun tok sølv i utfor i VM 2023 i Méribel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Frøysa

**Erik Ansok Frøysa** (født 31. mai 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Bærum
Frøysa kom til  i 2015, spilte en sesong i 2018 for , før han i 2020 ble tatt opp i Bærums A-tropp.

#### Ullensaker/Kisa (lån)
Den 5. oktober 2020 gikk Frøysa på lån til .

### Raufoss
I februar 2022 signerte Frøysa for .

### Aalesund
Den 4. august 2023 signerte han en kontrakt med  ut 2026.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Casei Gerola

**Casei Gerola** er en by og en kommune i provinsen Pavia i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Casei Gerola grenser til kommunene Cornale e Bastida, Castelnuovo Scrivia, Isola Sant’Antonio, Mezzana Bigli, Molino dei Torti, Pontecurone, Silvano Pietra, Voghera.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villaromagnano

**Villaromagnano** er en by og en kommune i provinsen Alessandria i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Villaromagnano grenser til kommunene Spineto Scrivia, Cerreto Grue, Sarezzano, Carbonara Scrivia, Tortona, Costa Vescovato, Paderna.

## Referanser


## Eksterne lenker
*