GBU-53/B Stormbreaker

**GBU-53/B Stormbreaker**, tidligere kjent som Small Diameter Bomb II, er en amerikansk luftlevert, presisjonsstyrt glidebombe.

Utviklingen ble startet i 2006 for en 250 pund (113kg) bombeklasse som kan identifisere og treffe mobile mål fra sikre avstander under alle værforhold. Den er integrert på F-15E Strike Eagle og F/A-18 Hornet og vil bli integrert på F-35 Lightning II. Den første flygningen ble annonsert 1. mai 2009. I juni 2015 ble Raytheon tildelt en kontrakt for å starte forproduksjon.

Bomben er utviklet og produsert av Raytheon. Et Boeing/Lockheed Martin-team forsøkte å utvikle den, men tapte i en konkurranse fra USAs luftforsvar (USAF). Boeing vant den opprinnelige konkurransen, men prosjektet ble stanset i flere år på grunn av en korrupsjonsskandale som involverte Darleen Druyun. Konkurransen ble gjenåpnet i september 2005.

## Operasjon
Bomben kan bruke GPS/INS til å søke seg inn i den generelle nærheten av et bevegelig mål under den første søkefasen, med kurskorrigerings oppdateringer gitt ved hjelp av Link 16 over UHF data link. Bomben har tre måter å skaffe mål på: Millimeterbølge radar, infrarød anvisning ved hjelp av en ukjølt bildesøker, og semiaktiv laseranvisning. Våpenet er i stand til å fusjonere informasjonen fra sensorer for å klassifisere målet og kan prioritere visse typer mål som ønsket når den brukes i semi-autonom tilstand.

Det hulladningsformede stridshodet i bomben har både eksplosjon og fragmenteringseffekter, noe som gjør den effektiv mot infanteri, panser (inkludert stridsvogner), uforsterkede strukturer og bygninger, samt båter i patruljestørrelse og andre myke mål. Det første våpenet spesielt utviklet for å nekte en motstander bevegelsesfrihet i et definert område på bakken, en såkalt "kjøreforbudssone" (*No-drive zone*). 

Bruken av ukjølt infrarødt bildebehandling er blitt nevnt som innovativ og effektiv for å redusere kostnadene. Et viktig trekk ved det nye våpenet er å maksimere antall bomber som det angripende flyet bærer. Totalt 28 GBU-53/B kan transporteres av F-15E Strike Eagle ved hjelp av syv BRU-61/A-suspensjonsenheter, hver med fire bomber. Åtte bomber sammen med to AIM-120 AMRAAM-missiler kan tas med i våpenrommet til F-22 Raptor eller F-35 Lightning II (også STOVL F-35B). F-35 vil ikke kunne operere bomben før flyet mottar Block 4 programvarepakken i 2022. SDB II-bomberacket passet opprinnelig ikke inn i det mindre F-35B-våpenrommet. En modifikasjon vil bli gitt for å falle sammen med programvarepakken. En F-35 kan bære 24 bomber, 8 internt og 16 eksternt.

### Planlagt utplassering
USAF planlegger å bruke bomben på F-15E Strike Eagles som et no-drive zone håndhevelsesvåpen. USAs marine (USN) og United States Marine Corps (USMC) planlegger å bruke den på deres versjoner av F-35 Lightning II. Levering av første parti er planlagt for slutten av 2014. Statlige krav angir en leveringsdato for 2016. I oktober 2020 godkjente USAF våpenet for operativ flygning på F-15E.

USN planlegger å integrere SDB II først på sine F/A-18 Super Hornets, og deretter på F-35B og C-fly.  Med F-35-programmet som opplever fortsatte forsinkelser fra et marineperspektiv, har den amerikanske marinen besluttet å endre sin integrasjonsstrategi ved å bruke L3Harris BRU-55 *smart multiple carriage racks* på F / A-18E / F  for å lagre og avfyre SDB II for USN.

L3Harris BRU-55/A *smart rack* gjør det mulig for flyet å bære to Mil-STD-1760 smartvåpen, som SDB II, på hver våpenstasjon. Den elektroniske styringsmonteringen og digitale kommunikasjon fra flyet til våpenet håndteres av BRU-55 *canted vertical ejector rack*, som igjen er knyttet til en BRU-32/A *bomb ejector rack* koblet til SUU-79 pyloner, og deretter til flyskroget BRU-55/A er en oppgradering, hovedsakelig på elektronikk, til BRU-33 CVER. BRU-55 ble utviklet som en del av Mk-82 Joint Direct Attack Munition (JDAM) programmet. Nåværende testing av denne konfigurasjonen vil kun utføres ved bruk av F/A-18E/F midtskips våpenstasjoner, etterfulgt av testing av SDB II og BRU-55 på inneboardsstasjoner. Det neste skrittet vil være  utføre testing av BRU-61/A Type 2 *Universal Armament Interface* (UAI) pneumatisk rack, som vil være det primære lagersystemet for F-35.

For integrering av USN og USMC med F-35B og F-35C, vil BRU-61/A bli brukt. BRU-61/A er et pneumatisk *Multi-Stores Carriage System* produsert av Cobham Mission Systems. Hver våpenstasjon vil kunne bære 4 SDB II. BRU-61/A bruker pneumatisk utslipp, som utsetter lagrene ved hjelp av komprimert luft, i motsetning til tidligere systemer som er avhengig av pyrotekniske ladninger. 

## Historie
Den opprinnelige Small Diameter Bomb (SDB) ble utviklet av Boeing og laget for ikke-bevegende mål. SDB II er designet for å ødelegge bevegelige mål i støv og dårlig vær. Raytheon-versjonen ble vellykket utplassert i 26 oppdrag i 21 dager. Raytheon ble tildelt kontrakten i august 2010. Den nordamerikanske divisjonen av MBDA fortsetter å produsere vinger. Raytheon-kontrakten verdt 450 millioner USD. Boeing annonserte at de ikke ville protestere mot Raytheon prisen.

Den 17. juli 2012 ble SDB II vellykket engasjert og traff et bevegelig mål under en flytest ved White Sands Missile Range. Bomben ble sluppet fra en F-15E Strike Eagle, og ble deretter kalt opp, sporet og ledet seg selv inn på et bevegelig mål ved hjelp av sin tre-modus søker, og fikk et direkte treff.

I januar 2013 ble fire SDB IIs lastet inn i våpenrommet til en F-35 Lightning II sammen med et AIM-120 AMRAAM missil. Den vellykkede passformskontrollen validerte at SDB II var kompatibel med F-35 og ga tilstrekkelig klaring ved sveiping av våpenromlukene.  

To SDB II-er gjennomførte vellykkede skarpe tester mot bevegelige mål, en i september 2014 og den andre i februar 2015. Godkjente skarpe tester kvalifiserte våpenet for USAF til å ta en Milestone C beslutning, noe som førte til å gå inn i forproduksjon.

SDB II fikk Milestone C godkjenning i begynnelsen av mai 2015, og fullførte et femårs utviklingsprogram og klarerte det for produksjon og utplassering med F-15E. En håndfull mislykkede tester forlenget utviklingen fra fire til fem år, men kostnadene per enhet ble redusert fra målet på 180.000 USD til 115.000 USD. Raytheon ble tildelt en kontrakt på 31 millioner USD 12. juni 2015 for den første forproduksjonen av 144 SDB IIs.

Raytheon vurderte å tilby SDB II til Storbritannia for deres Spear Capability 3 krav for å bevæpne Royal Air Force Eurofighter Typhoon og Royal Navys F-35B. For å konkurrere med MBDAs tilbud om et drevet våpen, vurderte Raytheon en drevet SDB II variant.  I mai 2016 ga Storbritannia en kontrakt til MBDA for å utvikle SPEAR 3 missilet, da det var det eneste våpenet som oppfylte Storbritannias operasjonelle krav.Sør-Koreas luftforsvarn vurderte å ta SDB II i bruk på sine F-15K fly, da bombenes evne til å ødelegge bevegelige mål mer enn 60 km unna i alle slags vær er nyttig for å ta ut nordkoreanske rakettkastere. I oktober 2017 godkjente USA salg av 3.900 SDB til Royal Australian Air Force for bruk på deres F-35A.

I juli 2018 annonserte Raytheon at SDB II, nylig omdøpt StormBreaker, hadde gått inn i operasjonelle tester; våpenet hadde oppnådd en suksessrate på 90% under utviklingstesting. USAF planla å erklære SDB II operativ i september 2019, men et problem med bombens vinger, andre hardware- og programvareproblemer, og koronapandemien forsinket innføringen. StormBreaker ble godkjent for operativ bruk om bord  F-15E i september 2020.  USN erklærte tidlig operativ kapasitet (EOC) for StormBreaker på F/A-18E/F i oktober 2023.

## Operatører

;
* Finlands flyvåpen

;
* Luftforsvaret

;
* Luftwaffe

;
* Italias luftforsvar

;
* United States Air Force
* United States Navy

## Referanser