Bagdadbatteriene

**Bagdadbatteriene** er navnet gitt til en av fire keramiske krukker som ble funnet samlet. Krukkene som fikk navnet Bagdad Battery, i motsetning til de andre krukkene, hadde de en kobbersylinder inni, der det var en jernstang inni. De fire krukkene ble funnet i 1936 under en utgraving i Khujut Rabula utenfor Bagdad. Funnstedet ligger i nærheten av den historiske hovedstaden Ktesinfon (150 f.Kr. – 223 e.Kr.) og Sasanian (224 – 650 e.Kr.), og antas å ha blitt laget i løpet av en av disse tidsperiodene.

Hensikten med krukkene er ukjent den dag i dag. Wilhelm König, direktør for National Museum of Iraq, antok på tidspunktet for oppdagelsen at det kunne være en mulig forhistorisk galvanisk celle, brukt til galvanisering. Det er imidlertid ingen andre kjente gjenstander fra krukkenes tid som demonstrerer kunnskap om galvanisering, og påstander om dette avvises blant arkeologer. I vitenskapelige kretser antas det at karene ble brukt som lagring for hellige ruller, da en av pottene inneholdt en av dem.

I pseudovitenskapelige, pseudohistoriske og pseudoarkeologiske kretser hevdes det at funnet er et batteri. Blant andre Erich von Däniken har koblet batteriet og de andre krukkene sammen med pseudovitenskapelige teorier om «Dendera Light», som skal vise at de gamle egypterne hadde glødelamper for å lyse opp krypter. Alle forsøk på å gjenskape det såkalte batteriet har imidlertid krevd at designet er bygget annerledes for at det skal generere strøm.

## Historie
Det var den tyske arkeologen Wilhelm König som i 1938 konkluderte med at gjenstandene fra utgravningene kunne være en galvanisk celle. Senere fant han flere andre lignende gjenstander fra tidligere utgravninger, som ble arkivert og plassert på museet i Berlin. Resultatene ble først publisert i 1940 og ble møtt med stor skepsis. Etter slutten av andre verdenskrig fikk gjenstandene økt interesse blant arkeologer.

## Konstruksjon
Objektet er en sylindrisk kobberflaske, 9,8 cm lang og 2,6 cm i diameter. Beholderen, som kan fungere som en av elektrodene, består av tynne kobberplater, som er bøyd og loddet sammen. Loddemetall er en legering av 60 prosent tinn og 40 prosent bly. På innsiden er det en jernstang som er isolert fra kobbersylinderen med asfalt, dette er muligens en elektrode. En tidlig kopi ble laget av F.M. Gray hos General Electric, og han fant ut at kobbersulfat var en utmerket elektrolytt – du kunne ha brukt en syre som eddik eller vin. Replikaer konstruert i moderne tid genererer en spenning på 0,8–0,9 volt.

Et problem er at den ene polen ikke er synlig på utsiden av gjenstanden. Slik den er konstruert kan den ikke brukes som batteri, så på alle rekonstruksjoner har  man måtte endret designet.

## Hensikt
Bruksområdet er omstridt og usikkert. En bruk kan ha vært elektroavsetning av metaller, for eksempel galvanisering, hvor metallgjenstander er dekket med et tynt lag gull. Ingen slike belagte gjenstander er funnet, og så vidt vi vet ble metoden kjent først på 1830-tallet. En annen hypotese, delvis basert på at kineserne fortsatt bruker elektrisitet i akupunktur, og delvis på de bevarte skriftene som nevner at grekerne brukte elektriske åler for å lindre smerte, er at kobberflasken ble brukt til medisinske formål – til tross for at andre, mer effektive, smertestillende midler ble brukt på den tiden, som cannabis, opium og vin. En annen teori antyder at det ladede batteriet ble lagret inne i en idol (statue) av en guddom, hvorpå idolet ble elektrifisert og kan dermed ha blitt i stand til å gi besøkende som rørte ved det små støt.

## Eksterne lenker

* Riddle of 'Baghdad's batteries' BBC News, 27 februari 2003
* Iranian Student Replicates Ancient Battery Fars News Agency, 10 februari 2009
* The Museum of Unnatural Mystery: Bagdad Battery

## Referanser