open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Donatus Edet Akpan

**Donatus Edet Akpan** (født 7. august 1952 i Ikot Ada Utor i Kolonien og protektoratet Nigeria) er en nigeriansk geistlig og katolsk biskop av Ogoja.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han studerte ved *Queen of Angels Minor Seminary*og deretter ved *Bigard Memorial Seminary* i Enugu og *St. Joseph Major Seminary* også i Enugu.
### Prest
Donatus Edet Akpan ble presteviet for bispedømmet Ikot Ekpene den 15. oktober 1985.

Etter ordinasjonen var han først lærer ved gutteseminaret i Afaha Obong. Fra 1987 til 1989 studerte han ved University of Nigeria, hvor han tok et diplom i utdanning og en mastergrad i bibelteologi. Fra 1989 virket han som *[[fidei donum]]*-prest i erkebispedømmet Abuja, bådet som pastor og rektor for seminaret. Fra 2016 var han pastor i *Rosenkran*s-sognet i Wuse-distriktet i Abuja, leder av liturgikommisjonen og seremonimester i erkebispedømmet Abuja.
### Niskop av Ogoja
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Ogoja den 9. april 2017. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Calabar, Joseph Effiong Ekuwem, den 7. juli samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Uyo, John Ebebe Ayah, og biskopen av Ikot Ekpene, Camillus Raymond Umoh.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Patriark Youhanna Bawwab el-Safrawi (?- 1656) 
* Patriark Georges Rizqallah Beseb’ely (1595-1670) *bispeviet 1656
* Patriark Estephan Douaihi (1630-1704) *1668)
* Patriark Jacob IV Awad (?-1733) *1698
* Patriark Siméon VII Awad (1683-1756) *1716
* Patriark Joseph VI Estepha (1729-1793) *1754
* Patriark Yuhanna El-Helou (Dolce) (?-1823) *1786
* Patriark Youssef Boutros Hobaish (Habaisci) (1787-1845) *1820
* Patriark Boulos Boutros Mass’ad (Massaad) (1806-1890) *1841
* Patriark Elias Pierre Hoyek (Hoayek) (1843-1931) *1889
* Patriark Antonio Pierre Arida (1863-1955) *1908
* Patriark Antoine Pierre Khoraiche (1907-1994) *1950
* Erkebiskop Paul Fouad Naïm Tabet (1929-2009) *1980
* Erkebiskop Joseph Effiong Ekuwem (1933- ) *1981
* Biskop *Donatus Edet Akpan* (1952- ) *2017

## Referanser
Svømming under VM i svømmesport 2024 – 400 meter fri kvinner

**400 meter fri kvinner** var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2024 i Doha, Qatar 11. februar 2024.
## Medaljevinnere

## Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheatene startet klokken 10:46.

### Finale
Finalen fant sted klokken 19:32.

## Referanser
Michael Ekwoy Apochi

**Michael Ekwoy Apochi** (født 6. august 1960 i Ichama i Rivers State i Føderasjonen Nigeria) er katolsk biskop av Otukpo.
## Liv og virke
### Prest
Michael Ekwoy Apochi ble ordinert til prest den 19. juli 1986. Han ble inkardinert i presteskapet til Otukpo bispedømme den 10. juli 1995.
### Biskop av Otukpo
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Otukpo den 17. desember 2002. Han ble ordinert til biskop av John Olorunfemi Onaiyekan, erkebiskop av Abuja, den 23. februar 2003; medkonsekratorer var Athanasius Atule Usuh, biskop av Makurdi, og Joseph Sunday Ajomo, biskop av Lokoja.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Kardinal John Onaiyekan (1944- ) *1994
* Biskop *Michael Ekwoy Apochi* (1960- ) *2003

## Referanser
Tyskland under VM i svømmesport 2024

**[[Tyskland]]** deltok under **[[VM i svømmesport 2024]]** i Doha i Qatar fra 2. til 18. februar 2024.
## Medaljevinnere (utvalg)

## Referanser
Li Shuangshuang

***Li Shuangshuang*** er en kinesisk dramakomedie fra 1962 regissert av Lu Ren. Filmen følger livet til den optimistiske landsbykvinnen Li Shuangshuang som vier en stor del av sitt liv til fellesskapets beste. Hun er rett-på-sak og forsøker, sammen med en del andre, å kjempe mot den korrupsjon og selvopptatthet som preger mange i landsbyen. Hun setter imidlertid ekteskaper på spill når hun trekker sin idealistiske iver for langt. Handlingen er satt til Det store spranget. Rollen som Li spilles av Zhang Ruifang, mens rollen som hennes ektemann spilles av Zhong Xinghuo.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards. Den vant også kategoriene beste kvinnelige hovedrolle (Zhang Ruifang), beste mannlige birolle (Zhong Xinghuo) og beste manus (Li Zhun).

Filmen er i sort-hvitt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anau

**Anau** (turkmensk: **Änew**) er en by i den sørlige delen av Turkmenistan. Byen ligger i Ak bugdaý-distriktet i Ahal-provinsen, om lag åtte kilometer øst/sørøst for landets hovedstad Asjkhabad. Byen var administrasjonssenter i Ahal-provinsen inntil 2022. Anau fikk bystatus i 2008, og har cirka  innbyggere. Navnet Anau kommer fra det persiske *abi-nau*, som betyr «nytt vann».

Anau har en  år gammel historie. Utenfor den moderne byen fant den amerikanske geologen Raphael Pumpelly i 1904 ruiner etter en sivilisasjon som befant seg i Sentral-Asia fra det 4. årtusen før Kristus. Pumpelly ga sivilisasjonen navn etter byen Anau. På 1970-tallet ble det påbegynt mer omfattende arkeologiske utgravninger, og det ble oppdaget rester etter en rekke bosetninger spredt rundt i området. Fra funnene ble det fastslått at Anau-sivilisasjonen var en av datidens mest utviklede i Sentral-Asia. Videre arkeologiske utgravninger ble gjort på 1990-tallet og på begynnelsen av 2000-tallet.

Om lag fem kilometer øst for den moderne byen ligger ruinene av en festning og en moské. Anau-festningen har eksistert siden rundt år 200 før Kristus, og er godt bevart. Sjeik Jemaliddin-moskéen ble bygd i 1455–1456. Moskéen var relativt godt bevart inntil den ble totalskadet i et  i 1948, men er fortsatt et reisemål for pilegrimer og turister. I den moderne byen ligger det nasjonale Ak bugdaý-museet, som ble åpnet i 2005, med en rekke gjenstander fra neolittisk tid utstilt. Anau ble tildelt statusen som «kulturhovedstad i den tyrkiske verden» for 2024. 

## Referanser
Aleksej Potelesjtsjenko

**Aleksej Aleksandrovitsj Potelesjtsjenko** (; ; født 3. desember 1976, død 3. februar 2024) var en ukrainsk russisk kollaborasjonist og militær offiser og politiker. Han var minister for krisesituasjoner i  folkerepublikken Lugansk fra 2023 til 2024.

Potelesjtsjenko døde i Lysytsjansk under en ukrainsk artilleribeskytning, i en alder av 47 år.

## Referanser
Aleksandr Tatarenko

**Aleksandr Tatarenko** (russisk: Александр Юрьевич Татаренко; født 16. juli 1960 i Izobilnyj i Stavropol kraj i RSFSR i Sovjetunionen, død 31. januar 2024 på en flybase nær Sevastopol på Krim) var en russisk generalløytnant.

## Militær karriere
Han tjenestegjorde I fjerne østen, Ural, Sibir og i de russiske nordlige regioner.

Som militærpilot 1. klasse mestret han flyene Su-15TM, ​​​​Su-27 og An-26.

Han var sjef for den 14. luft- og luftforsvarshær i det sentrale militærdistrikt (2016-2020) av den 11. luft- og luftforsvarshæren i det østlige militærdistrikt (2013–2015). Han ble generalløytnant i 2015.

Han ble løst fra sin post og dimittert fra militærtjeneste ved oppnådd aldersgrense i august 2020.

Han ble drept i et SCALP/Storm Shadow missilangrep på flybasen Belbek på Krimhalvøya natten 30.-31. januar 2024 

## Referanser
Liste over vinnere av landskappleiken i åpen klasse

## Vinnere
*2002: Majorstuen spelemannslag
*2003: Tindra
*2004: Berit Opheim
*2005: Fimbul
*2006: Herr Ole
*2007:
*2008: Nordafjells
*2009: Nina og Audun
*2010: Tom Willy Rustad
*2011: Vrang
*2012: Camilla Granlien og Jo Skaansar
*2013: Benedicte Maurseth og Stein Urheim
*2014: Kristin og Andreas
*2015: Odde/Sandum/Odde
*2016: Raabygg
*2017: Særsvip
*2018: Jo Einar Jansen
*2019: Ottar Kåsa og Mattis Kleppen
*2022: Ottar Kåsa og Mattis Kleppen
*2023: Rakkarpakk
*2024: Hekate
*2025: Åshild Vetrhus og Solbjørg Tveiten
Fernando De Napoli

**Fernando De Napoli** (født 1964) er en italiensk tidligere fotballspiller.

Fernando De Napoli startet seniorkarrieren på ett års utlån fra  til Rimini, som var under ledelse av Arrigo Sacchi. Sacchi hadde oppdaget De Napoli i kamp for Avellinos juniorlag.

De Napoli vendte så tilbake til Avellino, hvor han gjorde sine saker så bra at han ble innkalt til landslaget. I 1986 ble han den eneste spilleren til Avellino som har deltatt i et VM-sluttspill.

I 1986 forlot han Avellino til fordel for den regionale rivalen . Der dannet han midtbaneduo med Salvatore Bagni. Anført av Diego Maradona, opplevde klubben sin mest suksessfulle periode. I løpet av de seks sesongene i klubben vant laget to seriemesterskap, en Coppa Italia og en UEFA Cup.

I 1992 ble han lokket til . Som del av den stjernespekkede spillerstallen til Milan vant han både Mesterligaen og ytterligere seriemesterskap, men oppnådde lite spilletid. Etter to år i klubben forlot han derfor Milan til fordel for , hvor han spilte de siste tre årene av karrieren.

## Karriereoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Fernando De Napoli – Federazione Italiana Giuoco Calcio (U21-landskamper)
*  Fernando De Napoli – Federazione Italiana Giuoco Calcio (A-landskamper)
La Porteuse de pain

***La Porteuse de pain*** er en fransk stumfilm fra 1923 regissert av René Le Somptier.

## Skuespillere
* Suzanne Desprès som Jeanne Fortier  
* Gabriel Signoret som Ovide Soliveau  
* Geneviève Félix som Lucie Fortier 
* Germaine Rouer som Mary Hartman  
* Henri Baudin som Jacques Garraud  
* Jacques Guilhène som Lucien Labroue 
* René Koval som Cri-Cri  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Breaking Into Society

***Breaking Into Society*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Hunt Stromberg.

## Handling
O'Toole-familien fra Tin Can Alley arver en større formue. Fast bestemt på å oppnå en bedre posisjon i samfunnet, bosetter de seg i Pasadena og underholder seg i en overdådig skala og arrangerer overdådige sosiale sammenkomster. Men deres oppførsel og dårlige manerer fører etter hvert til at de havner i forskjellige problemer. Men når en bokser og hans unge kone Yvonne - en gammel venn av Tim O'Toole - uten å vente på en invitasjon, besøker familien. Tidligere boksekamper blir rikt illustrert, og normal folkeskikk og bord-manerer blir hensynsløst oversett. Til slutt går alle de andre forferdede gjestene raskt sin vei.

## Skuespillere
* Carrie Clark Ward som Mrs. Pat O'Toole 
* Bull Montana som Tim O'Toole 
* Kalla Pasha som Pat O'Toole 
* Francis Trebaol som Marty O'Toole 
* Florence Gilbert som Yvonne 
* Leo White

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giftes og skilles (1923)

***Brass*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Sidney Franklin.

## Handling
Philip Baldwin er ung mann født på landsbygda, som velger å forlat familie-gården sin for å starte en virksomhet i storbyen. Han gifter seg for første gang når han fremdeles er veldig ung, men opplever at dette ekteskapet mislykkes. Men hans kone Marjorie mener snart at hun blir neglisjert av ektemannen sin. Hun forlater derfor Baldwin og den lille babyen deres, og etter råd fra moren hennes (spilt av Vera Lewis) tar Marjorie ut skilsmisse.

Barnet deres blir overlatt hos en utdannet sykepleier og enkefrue, Mrs. Grotenberg (spilt av Irene Rich) som snart forelsker seg i Baldwin. Etter hvert gifter Marjorie seg med en annen mann. Men de blir etter hvert skilt, og Marjorie bestemmer seg for at hun ønsker seg Baldwin tilbake. Men Baldwin elsker ikke lenger Marjorie.

## Skuespillere
* Monte Blue som Philip Baldwin
* Marie Prevost som Marjorie Jones
* Irene Rich som Mrs. Grotenberg
* Harry Myers som Wilbur Lansing
* Frank Keenan som Frank Church
* Helen Ferguson som Rosemary Church
* Pat O'Malley som Harry Baldwin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brass Commandments

***Brass Commandments*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Lynn Reynolds.

## Handling
Stephen "Flash" Lanning kommer for å hjelpe en sheriff, med å befri byen fra storfe-tyver. Han blir interessert i en attraktiv hotell-ansatt ved navn Gloria Hallowell, men hun tror at Stephen allerede er forelsket i Ellen Bosworth. Ellen oppdager at en venn av henne, Clearwater, også er en av storfe-tyvene. Hun informerer Lanning om hva hun har oppdaget.

Campan, sjefen for kjeltringene, kidnapper derfor Gloria og Ellen. De blir tatt med inn i en ørken, hvor de snart blir fanget i en sandstorm. Men Lanning redder de to kvinnene, og forlater Campan i ørkenen. Gloria gifter seg kort tid senere med Lanning.

## Skuespillere
* William Farnum som Stephen 'Flash' Lanning 
* Wanda Hawley som Gloria Hallowell 
* Tom Santschi som Campan 
* Claire Adams som Ellen Bosworth 
* Charles Le Moyne som Dave De Vake 
* Joe Rickson som Tularosa 
* Lon Poff som Slim Lally 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svømming under VM i svømmesport 2024 – 100 meter fri menn

**100 meter fri menn** var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2024 i Doha, Qatar 14. og 15. februar 2024.
## Medaljevinnere

## Rekorder
Før mesterskapet var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Følgende rekorder ble satt under mesterskapet:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheateme startet 14. februar klokken 09:45.

### Semifinaler
Semifinalene startet 14. februar klokken 19:26.

### Finale
Finalen fant sted 15. februar klokken 19:21.

## Referanser
Svømming under VM i svømmesport 2024 – 100 meter fri kvinner

**100 meter fri kvinner** var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2024 i Doha, Qatar 15. og 16. februar 2024.

## Medaljevinnere

## Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheatene startet 15. februar klokken 09:32.

### Semifinaler
Semifinalene startet 15. februar klokken 19:11.

### Finale
Finalen fant sted 16. februar klokken 19:02.

## Referanser
Lydamis

***Lydamis*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae). 

## Utseende
Små til nokså store, rombeformede til ovale snutebiller, som oftest svarte med en dempet (skokrem-aktig) glans, kroppen er helt eller delvis dekket med lyse skjell som danner ulike tegninger. **Snuten** er lang, slank og krum og normalt rettet mer eller mindre nedover. Antennene sitter festet i snutens ytre halvdel, ofte nær spissen. De er middels lange, knebøyde, og antenneskaftet (det innerste leddet) er noe kølleformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet, bakerst like bredt som dekkvingene, og sterkt punktert. **Dekkvingene** har tydelige punktrader, og **beina** er temmelig korte.

## Levevis
Gruppen lever på planter.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Argentina i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen Optatini Champion, 1907
******** Slekten ***Lydamis*** Pascoe, 1889
### Liste over artene

* *[[Lydamis angulus]]* Pascoe, 1889
* *[[Lydamis balteata]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis bifasciata]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis centralis]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis cinnamomeus]]* Champion, 1907
* *[[Lydamis confusa]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis conicicollis]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis diffrangens]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis ferruginea]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis funebris]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis inquinata]]* (Boheman, 1844)
* *[[Lydamis luteicollis]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis maculata]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis multicolor]]* Hustache, 1938
* *[[Lydamis nitida]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis obscura]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis parvula]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis pumila]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis ruficollis]]* Bondar, 1946
* *[[Lydamis semiluctuosa]]* Hustache, 1938
* *[[Lydamis squamipes]]* Hustache, 1938
* *[[Lydamis subaurata]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis subferruginea]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis subsimilis]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis varicolor]]* Hustache, 1938
* *[[Lydamis variegata]]* Casey, 1922
* *[[Lydamis venezuelana]]* Hustache, 1950
* *[[Lydamis vicina]]* Hustache, 1950

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pantoteles

***Pantoteles*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae). 

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunsvarte snutebiller, kroppen tett kledt med lysbrunlige skjell. Snuten er nokså lange og tynn, de knebøyde antennene sitter festet omtrent midt på. Fasettøynene er forholdsvis store og flate. Pronotum er rundet, dekkvingene noe tilspisset bakover. Beina er kraftige, lårene med en liten tann på undersiden.

## Levevis
De fleste av artene lever på planter i pepperfamilien (Piperaceae).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen Pantotelini Lacordaire, 1866
******** Slekten ***Pantoteles*** Schönherr, 1845 
### Liste over artene

* *[[Pantoteles absconditus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles albocinctus]]* Champion, 1907
* *[[Pantoteles albolineatus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles carinicollis]]* Champion, 1910
* *[[Pantoteles clivosus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles dimidiatus]]*  Champion, 1907
* *[[Pantoteles diplostigma]]* Chevrolat, 1879
* *[[Pantoteles erythrorhynchus]]* Boheman, 1845
* *[[Pantoteles flavofasciatus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles futilis]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles grandulus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles hirtimanus]]* Champion, 1907
* *[[Pantoteles immundus]]* Kuschel, 1955
* *[[Pantoteles longimanus]]* Champion, 1907
* *[[Pantoteles marmoratus]]* Champion, 1907
* *[[Pantoteles melanostictus]]* Chevrolat, 1879
* *[[Pantoteles mundus]]* Voss, 1954
* *[[Pantoteles pseudumbratus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles rectirostris]]* Voss, 1954
* *[[Pantoteles rufirostris]]* Voss, 1954
* *[[Pantoteles sanguineorhynchus]]* Voss, 1954
* *[[Pantoteles sepositus]]* Prena, 2001
* *[[Pantoteles subrectirostris]]* Hustache, 1950
* *[[Pantoteles tenuirostris]]* Boheman, 1845
* *[[Pantoteles trimaculatus]]* Prena, 2001

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Flokkulering

**Flokkulering**, eller flokking, er en samling av partikler fra en kolloid løsning eller en suspensjon til større partikkelaggregater (fnokker).

## Eksterne lenker
* Store Norske Leksikon – flokking
Primitivfure

**Primitivfuren** eller **primitivstrek** er en forsenkning over ryggen på fostere hos deuterostomier (ryggstrengdyr, hemichordater og pigghuder), som gir opphav til sentralnervesystemet i det voksne dyret. Furen begynner som en forsenkning ved urmunnen, og strekker seg over det som blir ryggen på dyret. I egg med stor plommemasse vil fosterutviklingen skje som en skive på toppen av plommen, og dannelsen av primitivfuren er gjerne de første synlige strukturelle endringene i fosteret.

Hos ryggstrengdyr starter dannelsen av primitivfuren ved at cellene i fosterests ytterhud (ectoderm) som ligger over ryggstrengen, begynner å strekke seg nedover i forsteret, ned mot urmagen/plommen.  Etter hvert synker hele området inn, og kantene lukkes over de innbuktede delene. Denne lukkingen begynner bakfra, ved urmunnen, og beveger seg framover over ryggen på dyret.  Den innbuktede delen blir nå et rør som ligger over ryggstrengen. Kantene langs primitivfuren blir også trukket inn, men blir ikke en del av selve nerverøret, men danner neurallisten, som gir opphav til det perifere nervesystemet, netthinnen og glatt muskulatur. Hjernen, hos de dyregruppene som har en slik, vil dannes som utposninger i framenden av det hule nerverøret.

## Referanser
Kelvin Kiptum

**Kelvin Kiptum Cheruiyot** (1999&ndash;2024) var en kenyansk langdistanseløper. I 2023 vant han både London Marathon og Chicago Marathon. Under Chicago Marathon i oktober 2023 satte han verdensrekord på maraton med tiden 2.00,35.

I 2023 ble han kåret til årets mannlige friidrettsutøver sammen med Armand Duplantis og Noah Lyles.

Han døde i en trafikkulykke 11. februar 2024, hvor også treneren hans Gervais Hakizimana omkom.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Geađgeborgielas

**Geađgeborgielas** er et høydedrag sør på Finnmarksvidda, rundt 73 kilometer øst for Kautokeino. Det strekker seg over 10 kilometer fra nord til sør. Høyden på toppunktene er fra ca. 420 til 440 meter over havet, og ligger rundt 50 meter over det omkringliggende viddelandskapet. På det østligste punktet har elva Geađgeborjohka gravd seg gjennom høydedraget og dannet skaret Geađgeborrohči. Grensa til Anárjohka nasjonalpark følger høydedraget sør for Geađgeborrohči.

## Referanser
Mirakelet i Gullspång

***Mirakelet i Gullspång*** er en svensk dokumentarfilm fra 2023 i regi av Maria Fredriksson.

## Handling
To norske søstre fra Troms kjøper en leilighet til den ene i svenske Gullspång. Når de møter selgeren av leiligheten hos eiendomsmegleren, synes de hun er overveldende lik deres storesøster, som døde 30 år tidligere.

Filmen følger både de to kjøperne og selgeren: er de søstre alle tre, eller ikke? Og hva hendte egentlig for 30 år siden?

## Premiere og mottakelse
*Mirakelet i Gullspång* hadde premiere i Norge 2. februar 2024. Birger Vestmo i NRKs *[[Filmpolitiet]]* ga filmen terningkast fem i sin anmeldelse av filmen.

Filmen var nominert i fire kategorier før utdeling av Guldbaggen for 2023, blant annet for beste film. Den mottok Guldbaggen for beste dokumentarfilm.

## Referanser

 
 


## Eksterne lenker
*
Bjarne Lodinsson

**Bjarne Lodinsson**, død 1311, var en norsk baron, ridder og kansler under kong Eirik II Magnusson. 
Bjarne Lodinsson var magister fra Paris, hadde doktorgrad i romersk rett fra Bologna og titulerte seg seinere som professor. Han ble mye brukt som kongens sendemann. Han var blant landets fremste jurister og hadde vært betydelige medlemmer i kong Eiriks rikskanselli.

Herr Bjarne ble i likhet med baron Audun Hugleiksson arrestert av Håkon V Magnusson etter at han overtok kronen, og i 1302 satt han fengslet på Ragnhildsholmen. Seinere gikk han i forbund med kongens framtidige svigersønn, junker Erik Magnusson. Herr Bjarne ble tatt til nåde igjen og utnevnt til baron etter at kong Håkon og hertug Erik ble forlikt i 1304. Ved bruddet mellom de to i 1308 fulgte han hertug Erik, ble fordrevet fra landet og deltok ved beleiringen av Ragnhildsholmen i 1310.

## Kilder
* Bjørgo, Narve: «Bjarne Lodinsson» i *Norsk biografisk leksikon* på snl.no. Hentet 12. februar 2024.
*
Mesterligaen 1993/1994

**[[Mesterligaen i fotball for menn]] 1993/94** var den 39. utgaven av UEFAs klubbfotballturnering, og den andre siden den ble omdøpt til UEFA Champions League. Turneringen ble vunnet av , som tok tittelen for femte gang med en overbevisende 4-0-seier i finalen mot .  var regjerende mestere, men ble utestengt fra årets turnering etter å blitt dømt for kampfiksing i den franske ligaen.

I årets utgave av turneringen ble det spilt semifinaler over kun én kamp, gjennom at vinneren av sin gruppe i gruppespillet fikk hjemmekamp mot toeren i den andre gruppa.

Jugoslavias klubber var også denne sesongen utestengt på grunn av FNs økonomiske sanksjoner mot landet.  skulle ha vært landets representanter, men fikk ikke delta. De nasjonale mesterne i Kroatia, Hviterussland, Moldova, Georgia og Wales deltok i turneringen for første gang.

## Kvalifisering

42 lag deltok i konkurransen: De 20 lavest rangerte ligamesterne i henhold til UEFAs klubbrangering startet i den innledende runden, mens de 22 best rangerte deltok fra første kvalifiseringsrunde.

### Innledende kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til første kvalifiseringsrunde. Kampene ble spilt 18. og 22. august 1993.

### Første kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til andre kvalifiseringsrunde. Kampene ble spilt 15./16. og 28./29. september 1993.

### Andre kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til gruppespill. Kampene ble spilt 20. oktober og 3. november 1993.

## Gruppespill
De 8 vinnere fra andre kvalifiseringsrunde gikk videre til gruppespillet, hvor de ble delt inn i to grupper på fire lag. Lagene i hver gruppe spilte mot hverandre på hjemme-og-borte-basis, slik at hvert lag spilte totalt seks gruppekamper. Seier ga to poeng, uavgjort ett. Gruppevinneren møtte toeren i den andre gruppa i semifinale og fikk fordelen av hjemmekamp.

### Gruppe A

### Gruppe B

## Sluttspill

### Semifinaler

### Finale

## Noter

## Kilder
*''UEFA.com - Sesongen 93/94''
The Naval Battle of 1894

***The Naval Battle of 1894*** (originaltittel: *Jia wu feng yun*) er en kinesisk krigsfilm fra 1962 regissert av Lin Nong. Handlingen er lagt til tiden like før og i starten av den første kinesisk-japanske krig. Den japanske marinen utfører provokasjoner mot den kinesiske marinen for å teste dens forsvarsverker. Enkelte på den kinesiske siden er villige til å gjøre innrømmelser for å unngå krig, mens andre er fast bestemt på å kjempe. Når Japan invaderer møter de sterk motstand fra noen kinesiske marineoffiserer som nedlegger en heroisk innsats for å forhindre invasjonen. Ledende roller spilles av Li Moran, Pu Keh, Wang Qiuying, Pang Xueqin, Li Jie og Zhou Wenbin.

Filmen ble svært populær i Kina.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards i 1964 (delt med ''Waves on the South-China Sea'' og ''After Armistice'').

Filmen er også kjent under den engelske tittelen *The Battle of 1894*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eva Bull Holte

**Eva Bull Holte** (født **Eva Vibeke Bull**) (1922–1993) var en norsk billedkunstner og grafiker. Hun er mest kjent for landskapsmaleriene hennes av Åmotsdal, der hun bodde en periode med sin ektemann, Johan B. Holte.

## Personlig liv
Bull Holte var født i Oslo 15. januar 1922. Foreldrene hennes er Hildur Jenny Marie Knudsen og Carl Albert Bull. Faren hennes, som var lege, hadde begynt utdanninga si som billedhogger før han gikk inn i medisin.

I 1944 gifta Bull Holte seg med Johan B. Holte, som hun møtte imens hun jobba på en keramikkfabrikk i Sarpsborg.

I 1948 flytta Bull Holte til Paris med ektemannen sin. Der studerte hun grafikk og ble etablert i det franske kunstnermiljøet.

På 1950-tallet flytta paret til Notodden. Seinere kjøpte de hus i Åmotsdal der Bull Holte hadde atelier, men de samtidig bodde i Oslo. 

Etter Bull Holte sin død i 1993 lagde Johan B. Holte Eva Bull Holtes Museum i Seljord for å utstille kunsten hennes.

Eva Bull Holte ligger begravd med Johan B. Holte i kirkegården til Åmotsdal kirke.

## Karriere
Eva Bull Holte er kjent som billedkunstner, tegner, grafiker og keramiker, men er mest anerkjent for maleriene hennes.

Bull Holte studerte keramikk ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole fra 1940 til 1944.

Etter krigen studerte hun også billedkunst ved kunstakademiet i Oslo fra 1947 til 1950 der hun hadde Jean Heiberg og Per Krogh som lærere. I Paris studerte hun grafikk ved École des Beaux-Arts fra 1951 til 1953. Bull Holte utvikla en egen teknikk innenfor grafikk som heter treetsning.

Hennes debututstilling var i Oslo på Galleri Per i 1957 der hun utstilte landskapsmalerier med motiv fra Frankrike og Telemark. Det var forenkla malerier med varme farger. Også et portrett av Johan B. Holte, *Johan Holte*, ble utstilt.

Bull Holte har utstilt verkene sine på bl.a. Nasjonalmuseet, som eier mange av verkene hennes, Haugar Kunstmuseum og Eva Bull Holtes Museum. Arbeidene hennes er også i det offentlige bl.a. på Utenriksdepartementet og Norges Bank.

Mye av kunsten til Bull Holte var inspirert franske modernister og deres geometriske formspråk, derav Paul Cézanne og Henri Matisse, men også av den norske Matisse-skolen. Seinere i livet hennes blir verkene hennes enklere og mer konsentrerte.

## Referanser
Egriodes

***Egriodes*** er en gruppe av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller. 

## Utseende
Små (ofte 2 – 3&nbsp;mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

## Levevis
Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[småsnutebiller]], [[Ceutorhynchinae]]** Gistel, 1856
******* Stammen **[[Egriini]]** Pajni & Kohli, 1982
******** Slekten ***Egriodes*** Marshall, 1935
********* *[[Egriodes alticollis]]* Marshall, 1936
********* *[[Egriodes dollmani]]* Marshall, 1936
********* *[[Egriodes ephippiger]]* Colonnelli, 1984
********* *[[Egriodes gibbosus]]* Colonnelli, 1984
********* *[[Egriodes septentrionalis]]* Colonnelli, 1984
********* *[[Egriodes tuberculiceps]]* Hustache, 1939
********* *[[Egriodes ultramarinus]]* Colonnelli, 1984

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Svømming under VM i svømmesport 2024 – 100 meter brystsvømming menn

**100 meter brystsvømming menn** var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2024 i Doha, Qatar 11. og 12. februar 2024.
## Medaljevinnere

## Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheatene startet 11. februar klokken 11:10.

### Semifinaler
Semifinalene startet 11. februar klokken 19:50.

### Finale
Finalen fant sted 12. februar klokken 19:02.

## Referanser
St. Monegunda

**St. Monegunda** (også *Monegundis*, *Monegund*, *Monegundes*, d. 570) var en frankisk helgen. Hun var fra byen Chartres. Hun gifta seg og fikk to døtre som begge døde i ung alder. I sorgen trakk hun seg vekk fra samfunnet og brukte all sin tid på å be til Gud, å faste og å mate de fattige. Flere kvinner støttet seg til henne, som førte til at St. Monegunda lagde en klosterregel og grunnla til slutt nonneklosteret St. Pierre-le-Puellier. Hun utførte noen mirakler i løpet av sitt liv, og flere ved gravkammeret hennes etter hennes død. Minnedagen hennes er 2. juli.

## Referanser
The Crazy World of Arthur Brown

**The Crazy World of Arthur Brown** var et engelsk rockeband som ble dannet i 1967 av sangeren Arthur Brown. Debutalbumet *The Crazy World of Arthur Brown* (1968) inneholdt singelen «Fire». Den nådde andreplass på Billboard i USA og førsteplass i Storbritannia. Den første inkarnasjonen av bandet varte ikke lenger enn til året etter. De spilte inn en oppfølger i 1969, men den ble ikke utgitt før 1988.

## Studioalbum
* *The Crazy World of Arthur Brown* (1968)
* *Strangelands* (innspilt 1969, utgitt 1988)
* *Tantric Lover* (2000)
* *Vampire Suite* (2003)
* *Zim Zam Zim* (2013)
* *Gypsy Voodoo* (2019)

## Referanser
Mees Rijks

**Mees Rijks** (født 2003) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for . 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mesterligaen 1992/1993

**[[Mesterligaen i fotball for menn]] 1992/93** var den 38. utgaven av UEFAs klubbfotballturnering, og den første etter omdøpingen til UEFA Champions League. Turneringen ble vunnet av  etter å ha slått  1-0 i finalen, og er pr 2024 det eneste franske laget som har vunnet turneringen.

Denne sesongen var det nødvendig med en innledende runde, da dette var den første sesongen etter oppløsningen av Sovjetunionen og Jugoslavia. Dette resulterte i at mange nye land var kvalifisert til å delta i konkurransen. I tillegg var Israel og Færøyene representert for første gang.

## Kvalifisering

40 lag deltok i konkurransen: De 8 lavest rangerte ligamesterne i henhold til UEFAs klubbrangering startet i den innledende runden, mens de 32 øvrige lagene deltok fra første kvalifiseringsrunde.

### Innledende kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til første kvalifiseringsrunde. Kampene ble spilt 19. august og 2. september 1992.

### Første kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til andre kvalifiseringsrunde. Kampene ble spilt 16. og 30. september 1992. Tilleggskampen mellom  og  ble spilt 9. oktober.

### Andre kvalifiseringsrunde

Vinneren etter to kamper (hjemme-borte) gikk videre til gruppespill. Kampene ble spilt 21. oktober og 4. november 1992.

## Gruppespill
De 8 vinnere fra andre kvalifiseringsrunde gikk videre til gruppespillet, hvor de ble delt inn i to grupper på fire lag. Lagene i hver gruppe spilte mot hverandre på hjemme-og-borte-basis, slik at hvert lag spilte totalt seks gruppekamper. Seier ga to poeng, uavgjort ett. Gruppevinnerne gikk direkte til finalen.

### Gruppe A

### Gruppe B

## Finale

## Noter

## Kilder
*''UEFA.com - Sesongen 92/93''
Eliteserien i bandy for menn 2024/25

**Eliteserien i bandy for menn 2024/25** var det øverste nivået i norsk bandy sesongen 2024/25. Ligaens grunnspill startet 8. november 2024 og ble avsluttet 9. februar 2025. De åtte beste lagene i grunnserien kvalifiserte seg til NM i bandy 2025.

## Tabell

## Lagene

## Resultattabell

## Sluttspillet
*Se [[NM i bandy 2025]]*

## Kvalifisering til Eliteserien 2025/26

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kampoppsett og tabell
Elitehockeyligaen 2024/25

**Elitehockeyligaen 2024/25** var den 86. sesongen i det øverste nivået i ishockey i Norge. Grunnspillet startet 13. september 2024 og avsluttet 1. mars 2025.

## Tabellen

## Lagene <small>(2024&ndash;25)</small>

Poengene ble fordelt etter IIHFs trepoengssystem:

*Seier i ordinær spilletid ga 3 poeng
*Seier etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 2 poeng.
*Nederlag etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 1 poeng.
*Nederlag i ordinær spilletid ga 0 poeng.

Overtidsperioden spilles med tre mann på hvert lag, og vinnes når et av lagene scorer et mål («sudden death»). Overtidsperioden varer 5 minutter. Hvis kampen stadig er uavgjort avgjøres kampen på straffeslag, hvor hvert lag velger 3 spillere som skal prøve å score på motstanderens mål på best av 3. Hvis kampen stadig er likt etter de 3 straffeslagene fortsetter det i sudden death inntil et av lagene scorer (som omtales som «Game Winning Shot», GWS).

## Resultattabell

## Sluttspill

## Kvalifisering til [[Elitehockeyligaen 2025/26]]

## Referanser


## Se også
* Mesterligaen i ishockey 2024/25
* NM i ishockey 2024
* 1. divisjon ishockey for menn 2024/25
* 2. divisjon ishockey for menn 2024/25
Maserati MC12

**Maserati MC12** er en løpsbil fra italienske Maserati som ble produsert 2004–05.

Den er har to dører, to seter og avtagbart tak. 

Navnet kommer av *Maserati Corse 12 cilindri*, fordi den har en seksliters V12-motor på 630 hestekrefter, bygget av Ferrari for Maserati som M144A, og forøvrig samme motor som i Ferrari Enzo.  Den har samme monocoque av karbonfiber som Ferrari Enzo og veier 1,5 tonn.

Det ble bygget femti MC12 for kjøring på vanlig vei, og tolv for kjøring på bane. Med MC12 vant man seks lagmesterskap, to mesterskap for konstruktører og seks mesterskap for førere.

## Referanser
Itchan Kala

**Itchan Kala** (usbekisk: Ichan-Qаl’а) er byen innenfor de indre bymurene i Khiva i Usbekistan. Fra 1990 har den vært beskyttet som et verdensarvsted.

Gamlebyen har bevart mer enn 50 historiske monumenter og 250 gamle hus, hovedsakelig fra det attende eller nittende århundre. Juma-moskeen, for eksempel, ble etablert i på 900-tallet og gjenoppbygd fra 1788 til 1789. Den berømte hypostilhallen har fortsatt 112 søyler hentet fra eldgamle strukturer. Bemerkelsesverdige bygninger i Itchan Kala er Konya Ark, Juma-moskeen, Ak-moskeen, Hasanmurod Qushbegi-moskeen, madrasahs av Alla-Kulli-Khan, Muhammad Aminkhon, Muhammad Rakhimkhon, Mausoleums of Pahlavon Mahmoud, Sayid Allavuddin, Shergozikanserais og caravs.

## Legenden om opprinnelse

Ifølge legenden brukte Muhammed, islams profet, murstein hentet fra stedene han hadde erobret til å bygge festningen *Ichan-Qal'a*, og senere ble det et hellig sted.I en annen legende sies det at den hellige vannkanalen til Khiva, kjent som Xeyvak-kanalen, ble gravd av Sem, sønnen til Noah, som ble sagt å ha en mirakuløs spade. På samme måte, ifølge historiene, begynte byggingen av Khorezm med Sem.

## Bymurene
I Khiva er byen delt i to deler på tradisjonell måte: En indre by (Itchan Kala) omgitt av en indre forsvarsmur, og ytre by (robod) kjent som Dishan-Qal'a, omgitt av en ytre forsvarsmur.

Bymurene rundt Itchan Kala er 8-10 meter høye, 5-6 meter tykke, og har en total omkrets på 6250 meter. Både den ytre og den indre bymuren er laget av mudderstein.  Med  30 meters mellomrom er det langs de indre bymurene vakttårn som rager utover. Den øvre delen av veggene har krenelleringer for å skyte på fiender i tider med konflikt. Vannfylte vollgraver var en del av forsvarssystemet, og rester av disse kan fortsatt sees i den sørlige delen av byen, mens det i nord og vest ble brukt eldgamle leirrør for å dekke vollgravene.

Byportene var også en del av forsvarssystemet.   De bevarte portene viser at de var utstyrt med "zarba"-tårn på begge sider av passasjen, og gallerier over porten. Portene i seg selv førte ofte til buede passasjer, og hvis veien var spesielt lang, hadde de flere kupler.

## Historisk bakgrunn
Khiva skal ha fungert som rasteplass for ørkenkaravaner i antikken og var allerede på 600-tallet omgitt av en mur. Khiva er nevnt som en by på 900-tallet. På grunn av sin beliggenhet i oaselandskapet ved Khorezmia sør for Amu Darya i utkanten av Karakum-ørkenen, tjente byen på handel og var et omlastningssted for karavaner som reiste til eller fra Persia gjennom økenen. Byen ble erobret og i stor grad ødelagt av Djenghis Khans tropper i 1220; byen ble enda en gang erobret av mongolene i 1388.

## Galleri

Fil:Ичан-Кала. Схема.JPG|Kart over byen
Image:KhivaWestGate.jpg|Vestporten
Image:Itchan Kala wall 02.jpg|Bymurene i Itchan Kala
Image:Kalta Minor 01.jpg|En gate i gamlebyen
Image:Konya Ark gate.jpg|Itchan Kala natt
File:20230608 Khiva143.jpg|Søylene i Jumamoskeen


## Referanser


## Se også
* Liste over verdensarvsteder i Usbekistan

## Eksterne lenker

*Ichan Kala - UNESCO World Heritage Centre
Waves on the South-China Sea

***Waves on the South-China Sea*** (originaltittel: *Nan hai chao*) er en kinesisk dramafilm fra 1962 regissert av Cai Chusheng og Wang Weiyi.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards (delt med ''The Naval Battle of 1894'' og ''After Armistice'').

Den er også kjent under de engelske titlene *The Waves of the Southern Sea* og *Waves on the Southern Shore.*

Filmen er i sort-hvitt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
USA under VM i svømmesport 2024

**[[USA]]** deltok under **[[VM i svømmesport 2024]]** i Doha i Qatar fra 2. til 18. februar 2024.
## Medaljevinnere (utvalg)

 Svømmere som bare deltok i forsøksheat og mottok medaljer.

## Referanser
Martin Myhr

**Martin Myhr** (født 1960) er en norsk folkedanser og folkedanspedagog fra Trysil.

Myhr har sammen med kona Gunnlaug Lien Myhr bygd opp et miljø for folkedans og folkemusikk på grendahuset Hugnadheim på Torpo som har bidratt til rekruttering av folkedansere og spelemenn i Hallingdal. 

Han har vunnet landskappleiken i halling klasse A syv ganger og er  kvalifisert for A-klassen i dans vanlig fele.  Han er far til folkedanserene og folkemusikerne Margit Myhr, Sina Myhr og Helga Myhr. 

## Utmerkelser
*Norgesmester i hallingans (1987), (1990), (1996), (1999), (2005) og (2008)
*Ål kommunes kulturpris (2001) med Gunnlaug Lien Myhr
*Hilmarprisen (2009)
*RFF-prisen (2011)
* Heidersmedlem i FolkOrg (2022), samtidig med Gunnlaug Lien Myhr.

## Referanser
Marius Lien (musiker)

**Marius Olai Sannerud Lien** (født 1999) er en norsk musiker og låtskriver. Han ga ut debutalbumet *The Woodland Songbook Part 1* i 2023. For albumet fikk han Spellemannprisen 2023 i kategorien blues.

## Diskografi
;Album
* 2023: *The Woodland Songbook Part 1* (Grappa Musikkforlag/Blue Mood Records)

## Referanser
After Armistice

***After Armistice*** (originaltittel: *Ting zhan yi hou*) er et kinesisk krigsdrama fra 1962 regissert av Cheng Yin. Handlingen foregår i 1946, der representanter fra Kuomintang, Kommunistpartiet og USA forhandler om en våpenstillstand. En ledende rolle spilles av Zhang Ping.

Den ble kåret til beste film ved Hundred Flowers Awards (delt med ''Waves on the South-China Sea'' og ''The Naval Battle of 1894'').

Filmen er i sort-hvitt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Broken Violin

***The Broken Violin*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av John Francis Dillon.

## Skuespillere
*Dorothy Mackaill som Constance Morley
*Reed Howes som John Ellsworth
*Zena Keefe
*Warren Cook som Thomas Kitterly
*Joseph Blake som Jeremy Ellsworth
*Henry Sedley som James Gault

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Broken Wing

***The Broken Wing*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Tom Forman.

## Handling
En amerikansk pilot som flyr over Mexico krasjlander ved en ranch, og datteren av ranch-eieren pleier skadene hans. Men piloten har mistet hukommelsen på grunn av krasjet, og han vet ikke at den unge kvinnen lenge har ønsket seg en ektemann. Hun tror at Gud har besvart hennes bønner ved å sende ham denne kjekke piloten.

Men en lokal gerilja-leder har imidlertid er også veldig interessert i den unge kvinne, og han kommer med en plan for å kvitte seg med konkurrentene hans, tjene penger og samtidig vinne den unge kvinnen.

## Skuespillere
* Kenneth Harlan som Philip Marvin
* Miriam Cooper som Inez Villera
* Walter Long som Innocencio Dos Santos
* Miss DuPont som Celia
* Richard Tucker som Sylvester Cross
* Ed Brady som Bassilio (as Edwin J. Brady)
* Ferdinand Munier som Luther Farley
* Evelyn Selbie som Quichita

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Buddenbrooks (stumfilm)

***Buddenbrooks*** er en tysk stumfilm fra 1923 regissert av Gerhard Lamprecht. Basert på Thomas Manns roman med samme tittel.

## Handling
Historien finner sted i Lübeck, mot slutten av 1800-tallet. Til tross for sin ungdom, er Thomas Buddenbrook et ledende medlem av en høyt respektert hanseatisk handelsfamilie. En dag får han beskjed fra hjembyen sin om å håndtere en større sending korn. Dersom fristen ikke overholdes, risikerer Thomas straff for brudd på kontrakten. Thomas sin bror Christian, som lever et kunstnerisk liv langt borte fra Lübeck, vender snart hjem for å arbeide som partner i familie-bedriften deres. Men søsteren til de to brødrene blir tvunget til å gifte seg med Bendix Grünlich, som Buddenbrook-familien anser for å være en god økonomisk match. Men det viser seg senere at Grünlich befinner seg i dyp gjeld.

## Skuespillere
* Peter Esser som Thomas Buddenbrook
* Mady Christians som Gerda Arnoldsen
* Alfred Abel som Christian Buddenbrook
* Hildegard Imhof som Tony Buddenbrook
* Mathilde Sussin som Elisabeth Buddenbrook
* Franz Egenieff som Reeder Arnoldsen
* Rudolf del Zopp som Krüger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fjellhammerbrua

**Fjellhammerbrua** eller **Fjellhamar bru** er en stålbuebro på fylkesvei 1522 i Fjellhamar i Lørenskog kommune i Akershus. Brua krysser Fjellhammarelva, er 28 meter lang, og lengste spenn er 27 meter. Brua sto ferdig i 1925.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Thayer Tutt Trophy 1988

**Thayer Tutt Trophy 1988** var en internasjonal ishockeyturnering arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF) for landslag som ikke deltok i OL-turneringen i Calgary. Turneringen ble arrangert fra 20. til 27. mars 1988. Kampene ble spilt i Eindhoven og Tilburg i Nederland. Tolv lag deltok.

Italia vant turneringen etter å ha slått Italia i finalen. Italia tok bronse etter å ha slått Italia i bronsefinalen.

Dette var den siste Thayer Tutt Trophy som ble arrangert. Fra 1992 ble det igjen arrangert verdensmesterskap i OL-år.
Belonnotus

***Belonnotus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller. 

## Utseende

Små (ofte 2 – 3&nbsp;mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Disse artene er korte og brede med lang snute. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

## Levevis
Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. 
Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn. 

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Asia, særlig  Indonesia.

## Systematisk inndeling
Listen er ufullstendig.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[småsnutebiller]], [[Ceutorhynchinae]]** Gistel, 1856
******* Stammen **[[Mecysmoderini]]** Wagner, 1938 – ikke i Norge
******** Slekten ***Belonnotus*** Schultze, 1899 
********* *[[Belonnotus floresanus]]* (Heller, 1940)
********* *[[Belonnotus nigriclava]]* Colonnelli, 1992
********* *[[Belonnotus riedeli]]* Colonnelli, 1992
********* *[[Belonnotus tibialis]]* Yoshitake & Noerdjito, 2004
********* *[[Belonnotus tricarinatus]]* Schultze, 1899
********* *[[Belonnotus yukawai]]* Yoshitake & Noerdjito, 2004

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*