Max Lorenz (tenor)

**Max Lorenz** (født **Max Sülzenfuß**; 1901–1975) var en tysk operasanger (heldentenor) kjent for sine Wagner-roller.

## Karriere
Lorenz ble født i Düsseldorf, og studerte hos Ernst Grenzebach i Berlin på 1920-tallet. Han debuterte ved Semperoper i Dresden i 1927, og ble en ledende tenor. Fra 1929 til 1944 var han medlem av ensemblet ved Staatsoper Berlin, og dukket også opp i New York Metropolitan Opera (1931–1934), Bayreuth Festspielhaus (1933–1939, 1952, 1954) og Royal Opera House Covent Garden (1934 og 1937). Han sang også i Wiener Staatsoper (1929–1933, 1936–1944, 1954).

Publikum på Salzburg-festivalen hørte ham også, og han skapte roller i slike verk etter andre verdenskrig som Gottfried von Einems *Der Prozess* (Josef K, 1953), Rolf Liebermanns *Penelope* (1954) og Rudolf Wagner-Régenys *Das Bergwerk zu Falun* ( 1961).

Lorenzs opera- og konsertkarriere varte i nesten tre tiår. Han ble kjent som en av verdens ledende holdentenorer, spesielt for sine forestillinger som Tristan.

På sitt beste på 1920- og 1930- og 1940-tallet hadde Lorenz en kraftig, ringende stemme som han brukte på en lidenskapelig måte. Noen av hans innspillinger av opera-arier er gitt ut på CD. Spesielt ble han spilt inn live i en forestilling av *[[Mestersangerne fra Nürnberg|Die Meistersinger]]* ved Bayreuth-festivalen (1943), under taktstokken til Furtwängler; og i en forestilling av *[[Götterdämmerung]]*, også i Bayreuth (1952), under taktstokken til Josef Keilberth. Han var også en bemerkelsesverdig Otello, Bacchus og Herodes.

## Privatliv
Lorenz var homofil, men fra 1932 var han gift med Charlotte (Lotte) Appel, som var jødisk og var klar over hans homofili. Hans homoseksualitet ble for det meste tolerert av nazistene som en kjent hemmelighet. Da Lorenz måtte møte i retten på grunn av en affære med en ung mann, rådet Joseph Goebbels Winifred Wagner, direktøren for Bayreuth-festivalen, at Lorenz ikke ville være egnet for festivalen. Wagner svarte at hun i så fall måtte avlyse festivalen fordi «Bayreuth ikke kunne gjennomføres uten Lorenz».

Når det gjaldt hans jødiske kone insisterte Lorenz på å være åpen om ekteskapet sitt, som ble tatt som en provokasjon av nazistene. Da Lorenz var borte fra huset sitt, brøt SS seg inn og prøvde å ta kona og svigermoren bort. I siste øyeblikk ble de forhindret fra å gjøre det da Lotte Lorenz var i stand til å ringe til søsteren til Hermann Göring. SS ble beordret til å forlate boligen og ikke forstyrre de to kvinnene. Göring uttalte i et brev av 21. mars 1943 at Lorenz var under hans personlige beskyttelse og at det ikke skulle iverksettes tiltak mot ham, hans kone eller hennes mor.

Max Lorenz døde i Salzburg og ble gravlagt i Zentralfriedhof i Wien (gruppe 40, grav 37).

## Roller (utvalg)
Max Lorenz kan høres på CD som Tristan, som Walther von Stolzing, som Siegmund, og som Siegfried (i *[[Götterdämmerung]]*).

**Repertoar:**

## Kilder

* Harold Rosenthal and  John Warrack, *The Concise Oxford Dictionary of Opera*, second edition, Oxford University Press, 1979.
* Branscombe, Peter (2001). "Lorenz, Max". In Root, Deane L. (ed.). *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*. Oxford University Press.
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*