open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Capnodis cariosa

***Capnodis cariosa*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En ganske stor (26-34 millimeter), bred, halvmatt svart praktbille. Kroppen har tegninger dannet av hvite punktgroper. Disse artene har et uvanlig tykt og hardt hudpanser.

## Levevis
I motsetning til de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i levende, ikke døde trær, og disse billene er regnet som alvorlige skadedyr særlig på frukttrær i rosefamilien (blant andre mandler, aprikoser, plommer). Denne arten er knyttet til pistasjtrær.
De voksne billene gnager på løvverket av de samme trærne og kan også gjøre betydelig skade. Eggene legges i jorda, og de nyklekte larvene graver seg ned til og borer seg inn i røttene på vertstreet. Derfra gnager de lange ganger gjennom røtter og stamme. Én enkelt larve kan drepe flere unge frukttrær. Larveutviklingen tar 6-18 måneder, dette er raskt til såpass store praktbiller å være .

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Europa og Lilleasia.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Dicercini blir noen ganger plassert i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae).

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Capnodis]]* Eschscholtz, 1829
********* ***Capnodis cariosa*** (Pallas, 1776)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ján Hollý

**Ján Hollý** (1785–1849) var en slovakisk katolsk prest, dikter og forfatter. Han regnes som den grunnleggende skikkelse innen den slovakiskspråklige diktning.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ján Hollý ble født inn i en beskjeden bondefamilie i Borský Mikuláš (som småbyen ble kalt av sine egne slovakiske beboere), og der gikk han på barneskolen. Deretter gikk han på skole i Skalica mellom 1797 og 1799, og flyttet deretter til Pressburg (Bratislava), hvor han fortsatte sine humanistiske studier mellom 1799 og 1802.

I 1805 var han blitt interessert i språkspørsmålet i en polemikk med Juraj Fándly. Han engasjerte seg også i spørsmål om poetisk teori. Hans dikt *Podzbudzání Nemnislava* uttrykker hans programmatiske valg for det slovakiske språk.

### Prest, dikter, forfatter, patriot
Ján Hollý, som ble prest i den katolske kirke i 1808, oversatte allerede i studietiden hele Aeneiden og utvalge deler av Homeros, Theokritos, Ovidius og Horatius. Han anses som slovakeres fremste poet innen den eldre episke stilretning. 

Han var sogneprest i menigheten Madunice i nærheten av Piešťany. Her skrev han alle sine større verker under et stort tre som skal ha stått på stedet for stedets senere jernbanestasjon og av hvis trevirke alteret til kirken i Madunice skal ha blitt laget av. Han var aktiv under den andre fasen av den slovakiske nasjonalvekkelse. Han var en patriot som var stolt av den slovakiske nasjonens historiske røtter. Han fremhevet den stormoraviske hersker Svätopluk (ca 840-894) for å oppmuntre nasjonen.

Han satte pris på slovakenes menneskelighet, så vel som deres hardtarbeidende natur, fred og kjærlighet og respekt for naturen.

Formelt påvirket av antikkens mestere og i sin slaviske oppfatning av Ján Kollár, skrev han flere heltedikt med emner fra slovakenes dunkle sagnomsuste verden og mer kjente historie: *Svätopluk, epos i tolv sanger* (1833), *Cirillo-Metodiada* (1835) og *Sláv* (1839). 

Han benyttet det alexandrinske versemål i meget av egen diktning og i oversettelser for å fremvise det slovakiske språks rikdom. Mest vellykket er han i de rent folkelige motiv. Han oversatte også Anton Bernoláks diktning til slovakisk.

Dessuten utgav han to bind religiøse dikt, *Kalolíckí Spewňik* (1842–46). 

Ján Hollý døde i en alder av 64 år den 14. april 1849 i Dobrá Voda (eller *Jókő*, som var det offisielle ungarske stedsnavnet).

Hans samlede verker utkom i 1842 i fire deler og en utgivelse med et utvalg med modernisert ortografi kom i 1863.

## Referanser
Ansikt (overført betydning)

**Ansikt** er i overført betydning en betegnelse som kan være synonymt med begrepene «ære», «anseelse» eller «anerkjennelse». På norsk benyttes «ansikt» i denne forstand gjerne i forbindelse med verbene «miste» eller «tape», fra kinesisk via engelsk.

## Å redde ansikt og å tape ansikt
Å *redde ansikt* er et av de viktigste begrepene i å forstå det japanske sinnet. Å være uenig med noen offentlig, og på den måten sette dem i forlegenhet, kan sies å få dem til å *tape ansikt*. På den annen side kan det å bidra til å bygge opp en person foran andre, sies å *gi ansikt*.

## Referanser
Simeon (profet)

**Simeon**  var ifølge Lukasevangeliet 2,25-35 var en profet som velsignet Jesusbarnet og foreldrene da de besøkte tempelet i Jerusalem.

## Referanser
Den store petisjonen

**Den store petisjonen** (finsk: *Suuri adressi*, svensk: *Stora adressen*) var et dokument som ble laget i storhertugdømmet Finland i 1899, under den første perioden av russifiseringen av Finland. Det var en petisjon til storhertugen av Finland, tsar Nikolaj II om å trekke tilbake Februarimanifestet som ble utstedt tidligere samme år. Universitetsstudenter gikk fra landsby til landsby og samlet 523.000 underskrifter på 11 dager. Dette var omkring en femtedel av Finlands befolkning på denne tiden.

En delegasjon på 500 menn fra hele Finland leverte petisjonen. De ankom i  St Petersburg og leverte den. Tsaren nektet imidlertid å se den, så den hadde ingen effekt.

## Se også
*Kagalen

## Referanser


Litteratur fra tidsskrifter:
* John William Nylander, *Suuri lähetystö : muistoja ja tuokiokuvia* (alkuteos: *Den stora deputationen*, suom. Santeri Ingman), 1899 (162 s.)
* Santeri Ingman, *Suuri lähetystö : kertomus matkasta ja toimista*; esittänyt S. I.. Laulajan tervehdys : runo / Ilmari Calamnius. Otava, 1899. (32 s.)
Bok:
* Päiviö Tommila, *Suuri adressi 1899*, WSOY (Werner Söderström Osakeyhtiö), Helsinki 1999, 

## Eksterne lenker
* YLEn Elävä arkisto – Suuri lähetystö sortovaltaa vastaan, osa 40-vuotisjuhlallisuuksien dokumentista vuodelta 1939
* Suuren lähetystön jäsenet 13.–20.3.1899
* Suuri adressi arkistolaitoksen Portti verkkopalvelussa
* Suuri adressi digitaalisena Kansallisarkiston Digitaaliarkistossa
* ''Suuri adressi 1899'' Kansallisarkiston ''Merkittävimmät asiakirjat 1890–2009'' -verkkoasiakirjanäyttelyssä
Kayla Rendell

**Kayla Shea Rendell** (født 29. juni 2001) er en engelsk fotballspiller som spiller for Manchester United i Women‘s Super League, og Englands U23-landslag. Hun er et produkt av akademiet til Southampton, og har representert alle engelske U-landslag.

## Klubb

### Southampton
Rendell begynte å spille for Southamptons U16-regionale klubb for talenter, som 15-åring. 

I FA-cupen mot Ipswich, 27. februar 2022, scoret hun utligningsmålet på dramatisk vis mot slutten av den andre ekstraomgangen. Målet ble senere kåret til årets mål.

Hun ble kåret til månedens spiller i oktober 2022, etter å ha holdt nullen i tre kamper. I mai 2023 ble redningen hennes mot Sunderland i Championship nominert til årets redning.

I juni 2023 ble Rendell stemt fram som årets spiller av klubbens supportere, i en sesong hvor hun spilte alle kampene, bortsett fra én, holdt nullen ni ganger, og hadde 89 registrerte redninger. Hun forlenget kontrakten sin med klubben til 2025.

I første halvdel av 2024/25-sesongen mistet hun plassen sin som førstekeeper til Fran Stenson.

### Manchester United
11. januar 2025 signerte Rendell for Women’s Super League klubben Manchester United.

## Landslaget

### U-landslag
Rendell har representert England på alle U-landslag fra U16 til U23.

### A-landslag
I april 2024 ble Rendell tatt ut til sin første A-lagstropp for England, inn mot EM-kvalifiseringen til EM i 2025.

## Utmerkelser
**Individuelle**

* Årets mål for Southampton: 2021/22
* Månedens spiller i Championship: Oktober 2022
* Årets spiller for Southampton: 2022/23

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ensomhetspartiet

**Ensomhetspartiet** (også stilisert **<3nsomhetspartiet**) var et norsk politisk parti. Partiet ble stiftet 22. november 2024 og avviklet 9. oktober 2025. Partiet var registrert i partiregisteret og fikk 703 stemmer i stortingsvalget 2025.

Partiet hadde som formål å bekjempe utenforskap, og redusere selvmordsstatistikken i Norge. Da spesielt gjennom økt satsning på psykisk helsevern.

## Historie
Ideen om Ensomhetspartiet ble skapt av tv-produksjonsselskapet Teddy TV under utviklingen av et nytt tv-program med Else Kåss Furuseth. Produksjonsselskapet konkluderte opprinnelig med at ideen ikke egnet seg til et tv-program, men Furuseth valgte allikevel å etablere partiet.

Den 3. desember 2024 la Furuseth ut en video på Instagram der hun annonserte det nye partiet. 31. desember var hun hos Brønnøysundregistrene for å levere de nødvendige  underskriftene for å starte et politisk parti. 13. januar 2025 bekreftet  Brønnøysundsregistrene at partiet var registrert som et landsdekkende parti.

Partiets styre bestod opprinnelig av Else Kåss Furuseth, Lars Berrum, Galvan Mehidi, Solveig Kloppen, Cecilie Ramona Kåss Furuseth, Kristian Furuseth  og Fredrik Walby.

I mai 2025 ble det meldt at det allikevel skulle bli tv-program av Ensomhetspartiets valgkamp i 2025 på NRK. Kunngjøringen førte til at kanalen ble kritisert for rolleblanding, og for at de ga ett parti uforholdsmessig stor oppmerksomhet. NRKs eksternsjef Jostein Olseng argumenterte for avgjørelsen i pressen. Etter få dager kunngjorde allikevel pressesjef Ellen Sporstål i NRK at programserien var utsatt. Furuseth og øvrige programledere knyttet til partiet måtte tre ut av sine roller til etter valget.

Oppmerksomheten gjorde at partiet omstrukturerte organisasjonen, og kjente profiler gikk ut av partiet og styret. Det nye styret bestod da av foruten Furuseth, hennes søster Cecilie og far Kristian, samt forsker Fredrik Walby.

Partiet stilte ved valget i 2025 liste i Oslo kommune. Listen besto av partimedlemmer, og enkelte profiler som Ingrid Gjessing Linhave og Morten Ramm. Partiet fikk totalt 703 stemmer.

9. oktober 2025 ble det offentliggjort at partiet legges ned. Årsaken ble oppgitt som svak oppslutning, og at de ikke nådde målet om å samle oppmerksomhet rundt psykisk helse.

## Se også
* Ensliges Parti

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Finlands uavhengighetserklæring

**Den finske uavhengighetserklæringen** (finsk: *Suomen itsenäisyysjulistus*; svensk: *Finlands självständighetsförklaring*) ble vedtatt av Finlands riksdag den 6. desember 1917. Den erklærte Finland for å være uavhengig av Russland. Samtidig ble et lovforslag levert til riksdagen om å gjøre Finland til en uavhengig republikk.

Erklæringen var bare en del av den lange prosessen som førte til Finlands uavhengighet. For mer informasjon, se artikkelen russifiseringen av Finland. Den 6. desember feires som uavhengighetsdag i Finland.
D-VM i ishockey for menn 1989

**D-VM i ishockey for menn 1989** var det fjerde nivået i VM-hierarkiet og ble arrangert i Geel og Heist-op-den-Berg i Belgia fra 16. til 21. mars 1989. Åtte lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Vinneren av gruppen rykket opp til C-VM.

Belgia vant turneringen og rykket opp til C-puljen.

D-VM ble også preget av dopingforseelser. På turneringens åpningsdag testet spillere fra alle lag i kampene New Zealand–Storbritannia og Belgia–Romania positivt for doping. Resultatene ble omgjort til uavgjort 0–0 og registrert som tap for alle fire lagene. På grunn av Romanias tapte seier (8–3 seier mot Belgia i den spilte kampen), vant Belgia i stedet gruppen og rykke opp til C-VM i henhold til reglene. IIHF mente imidlertid at Romania var blitt for hardt straffet av avgjørelsen og derfor rykket de også opp til C-VM for 1990, som ble utvidet fra åtte til ni lag det året.

## Kvalifisering
Hongkong, som hadde deltatt i 1987, valgte ikke å delta i årets turnering. Derimot returnerte både Spania, som hadde stått over VM 1987, og Storbritannia, som hadde vært fraværende ved VM i åtte år. Romania var opprinnelig kvalifisert til C-VM i 1989. Av økonomiske årsaker lot de seg frivillig rykke ned til D-VM for 1989 da C-VM i 1989 skulle holdes i Australia og Romania mente at reisekostnadene ville bli for høye.

## Arenaer

## Dommere
IIHF utnevnte følgende dommere og linjedommere til å dømme kampene under turneringen:

## Resultater
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.

----

----

----

----

----

## Sluttplassering

Turneringens Sluttplassering ifølge IIHF:

## Prisutdeling
### Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble kåret til turneringens beste målvakt, forsvarsspiller (back) og løper av IIHFs direktorat:

## Statistikker
### Toppscorere
*De ti beste spillerne rangert etter antall poeng og deretter sortert etter antall mål.*

Kilde: Hokej.SFRP.cz

;Spillere med hat-tricks

*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  Nelu Alexe  (mot New Zealand)
*  Csaba Antal  (mot New Zealand)
*  Ernő Erős  (mot New Zealand)
*  István Geréb  (mot New Zealand)
*  Marius Gliga  (mot New Zealand)
*  Alexandru Hălăucă  (mot Belgia)
*  Andrei Nuțu  (mot New Zealand)
*  László Solyom  (mot New Zealand)
*  Ion Zaharia  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)
*  (mot New Zealand)

### Beste målvakter
*De fem beste målvaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter.*

Kilde: Ice-Hockey-Stat.com

## Se også
* VM i ishockey for menn 1989
** A-VM i ishockey for menn 1989
** B-VM i ishockey for menn 1989
** C-VM i ishockey for menn 1989

## Fotnoter


## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*   1989 World Championship Pool D. Belgium på Ice-Hockey-Stat.com
*  Championnats du monde 1989 på Hockeyarchives.info
*  World Senior Championship Pool D, 16-21 March 1989, Geel, Heist, Belgium på SFRP's Hockey Archive
Eetu Isto

**Edvard (Eetu) Isto** (født 28. november 1865 i Nedertorneå, død 14. oktober 1905 i Helsingfors), var en finsk maler. 

Isto studerte i 1888 og 1890-93 ved Centralskolan för konstflit og besøkte deretter et par ganger Berlin. Isto är kjent for maleriet *[[«Angrepet» (maleri)|«Angrepet»]]* fra 1899, der en dobbeltørn symboliserte Tsar-Russland som forsøker å slite loven ut av hendene på Suomijomfruen. Bildene ble reprodusert i ulike formater og ble spredt illegalt i titusenvis eksemplarer. Inntektene kom dog ikke Isto til del, som levde i fattigdom.

## Referanser
*Kuivataiteilijamatrikkeli (på finska)

### Noter


## Eksterne lenker
*
Andreas Frivåg

**Andreas Antonius Frivåg** (1925–1991) var en norsk fisker og politiker fra Steinlandsfjorden i Øksnes i Vesterålen, som representerte Sosialistisk Venstreparti. Han var vararepresentant for Hanna Kvanmo på Stortinget fra 1977 til 1981.

Frivåg ble kjent da han som vararepresentant skulle avgi stemme i saken om lokaliseringen av Kystvaktens base. I første avstemning ga resultatet 69 stemmer for Ramsund og 68 for Sortland. 

Frivåg gav til kjenne at han hadde kommet i skade for å stemme feil ved første avstemming, at han hadde stemt for Ramsund. 

Ved neste avstemming skal tidligere Statsminister Lars Korvald ha kommet inn i salen, og da altså ha stemt sammen med Frivåg. Resultatet ble derfor 68 stemmer for Ramsund og 70 for Sortland.

Frivåg var formann i organisasjonen Aksjon Kyst-Norge fra 1973 til 1975.

## Referanser
Capnodis excisa

***Capnodis excisa*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En ganske stor (ca. 30 millimeter), bred, halvmatt svart praktbille. Kroppen har tegninger dannet av hvite punktgroper. Disse artene har et uvanlig tykt og hardt hudpanser.

## Levevis
I motsetning til de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i levende, ikke døde trær, og disse billene er regnet som alvorlige skadedyr særlig på frukttrær i rosefamilien (blant andre mandler, aprikoser, plommer). Denne arten er knyttet til pistasjtrær.
De voksne billene gnager på løvverket av de samme trærne og kan også gjøre betydelig skade. Eggene legges i jorda, og de nyklekte larvene graver seg ned til og borer seg inn i røttene på vertstreet. Derfra gnager de lange ganger gjennom røtter og stamme. Én enkelt larve kan drepe flere unge frukttrær. Larveutviklingen tar 6-18 måneder, dette er raskt til såpass store praktbiller å være .

## Utbredelse
Arten er utbredt i Kaukasus og Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Dicercini blir noen ganger plassert i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae).

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Capnodis]]* Eschscholtz, 1829
********* ***Capnodis excisa*** Ménétries, 1849
********** ***Capnodis excisa alfierii*** Théry, 1929
********** ***Capnodis excisa excisa*** Ménétries, 1849

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lampetis mimosae

***Lampetis mimosae*** er en artsrik slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (15-29 millimeter), mørke praktbiller, spoleformede. Dekkvingene er litt trukket ut til en spiss bakerst. Denne artebn er svart med litt bronseaktig glans.

## Levevis
I alle fall noen av artene er knyttet til busker og trær i erteblomstfamilien, særlig arten jujube (*Zizyphus spina-cristi*).

## Utbredelse
Arten er utbredt i Nord-Afrika og Midtøsten.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Slekten kan eventuelt plasseres i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). Artene har tidligere vært plassert i slekten *[[Psiloptera]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Lampetis]]* Dejean, 1833 - ca. 275 arter
********* ***Lampetis mimosae*** (Klug, 1829)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske arter
* Texas Beetle Information - ''Lampetis drummondi''
Robert Jacobson

**Joseph Robert Jacobson** (født 1940 i Milwaukee i USA, kjent som **Robert Jacobson**, er en tidligere luthersk biskop som ble katolsk prest ved sin konversjon fra lutherdommen. Han var tidligere biskop ved *Alberta-synoden* i Evangelical Lutheran Church in Canada.
## Tidlig liv og luthersk tjeneste
Robert Jacobson er sønn av en luthersk prest. Han tok sin Bachelor of Arts-grad fra Saint Olaf College og sin Bachelor of Divinity-grad fra Universitetet i Strasbourg i Frankrike, før han ble uteksaminert fra *Northwestern Lutheran Theological Seminary* i Minneapolis i Minnesota i 1965.

Etter å ha virket i fire lutherske menigheter i Alberta i Canada, og holdt hjemmeundervisning på begynnelsen av 1980-tallet, ble han i 1985 valgt til den første biskop av Alberta-synoden i *Evangelical Lutheran Church in Canada*. Jacobson tjenestegjorde i misjoner over hele Canada, og tjenestegjorde i den stillingen i ti år.

I løpet av sin periode som luthersk biskop ordinerte Jacobson mange kvinner til prester, men han sa at det ikke betyr at han støtter kvinners prestetjeneste i Den katolske kirke.

### Konversjon til katolisismen og ordinasjon til katolsk prest
I 1998, nesten fem år etter at han tok «tidlig pensjon» som luthersk biskop, inviterte erkebiskop Joseph MacNeil Jacobson til å vurdere å bli katolsk prest. Robert Jacobson og hans kone Carolyne, bosatt på en gård nær Bashaw i Alberta, begynte på forberedelsesprogrammet Rite of Christian Initiation of Adults ved *Immaculate Heart of Mary Parish* i Bashaw i 1999, og ble katolikker påskenatt i 2000.

Jacobsons konvertering skyldes også at han har fungert som medformann for den luthersk-katolske teologiske dialog for Canada i nesten åtte år sammen med Adam Joseph Exner, den katolske erkebiskop av Vancouver.

Førti år etter at han ble ordinert til luthersk prest, konverterte Jacobson til den katolske kirke og ble ordinert til prestedømmet den 2. februar 2007 i erkebispedømmet Grouard–McLennan i Canada.

Joseph Robert Jacobson er også en produktiv forfatter, han har skrevet flere bøker, den siste er *All Nature Sings*, en diktbok som omhandler skapelse og nyskapelse gjennom Skriftens øyne.
## Referanser
Carl Reid

**Carl Leonard Reid** (født 14. desember 1950 i Hagersville i Ontario i Canada) er en kanadisk teolog som ble ordinert til anglikansk biskop i 2007, og ble katolsk prest i 2013. Fra 2019 til 2023 var han *Ordinary of the Personal Ordinariate of Our Lady of the Southern Cross*.

## Liv og virke
### Oppvekst og utdannelse
Carl Reid ble døpt i den anglikanske kirke i Canada i 1951. I 1973 tok han en grad i ingeniørfag fra *Queen's University* i Kingston før han begynte å studere teologi ved *St. Bede's Online Theological College*, dom førte til en *Master of Divinity*. 

### Anglikansk prest og biskop
Reid ble ordinert til diakon i 1988 og til prest i den anglikanske kirke i Canada den 23. juni 1990. Den 27. januar 2007 ble han ordinert til biskop som medlem av *Anglican Catholic Church of Canada* og ble suffraganbiskop for Ottawa-området.

### Katolsk prest
Den 15. april 2012 konverterte Carl Reid fra den anglikanske kirke til den katolske kirke. Reid var en gift mann, og med dispensasjon fra sølibatet mottok han presteordinasjon for *Personal Ordinariate of the Chair of Saint Peter*. den 26. januar 2013 i katedralbasilikaen *Notre Dame* av erkebiskopen av Ottawa, Terrence Thomas Prendergast. Senere ble han dekan for *Saint John the Baptist Church* og rektor for *Congregation of the Annunciation of the Blessed Virgin Mary*, før han i 2014 ble rektor for *Blessed John Henry Newman Church* i Victoria i British Columbia.
### ''Ordinary of the Personal Ordinariate of Our Lady of the Southern Cross''
Den 26. mars 2019 utnevnte pave Frans ham til *Ordinary of the Personal Ordinariate of Our Lady of the Southern Cross*, i Australia. Han utøvet dette embetet uten bispeordinasjon, siden gifte menn ikke ordineres til biskoper i den katolske kirke. Han fikk pavens tillatelse til å bære pontifikalier, mitra, brystkors, ring og hyrdestav, på samme måte som abbeder. Innvielsen fant sted den 27. august 2019.

### Pensjonist
Den 21. april 2023 innvilget pave Frans Carl Reids førtidlige fratreden, med virkning fra den 1. juli samme år. Han var da 72 år.

## Referanser
Bovoidea

* Kvegfamilien
* Moskushjortfamilien

**Kvegdyr** (Bovoidea) er en overfamilie som samler kvegfamilien (Bovidae) og moskushjortfamilien (Moschidae) i ei gruppe med drøvtyggere (Ruminantia).

Gruppen blir delvis definert av svært spesifikke dentale og anatomiske egenskaper, og genetisk forskning indikerer at Moschidae er søstertaksonet til Bovidae.

## Inndeling

* Artiodactyla, klovdyr
** Artiofabula
*** Cetruminantia
**** Ruminantiamorpha
***** Ruminantia, drøvtyggere
****** Pecora
******* Bovoidea, kvegdyr
******** Bovidae, kvegfamilien
******** Moschidae, moskushjortfamilien

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jan Bula

**Jan Bula** (1920–1952) var en tsjekkisk katolsk prest som ble offer for Tsjekkoslovakias kommunistiske regime.

Han ble dømt i en av skinnprosessene tilknyttet *[[Babice-rettergangen|Babice-saken]]* og hengt. I 1990 ble han posthumt rehabilitert.

Den katolske kirke har overveid å saligkåre ham siden 2004. Bispedømmet Brno er saksforberedende for dette.

## Litteratur

* Markéta Doležalová: *Jan Bula, Biographie des [[Ústav pro studium totalitních režimů|Instituts für das Studium totalitärer Regime ÚSTR]]*, online på: https://www.ustrcr.cz/uvod/odboj-a-perzekuce-krestanu-v-dobe-nacismu-a-komunismu/rimskokatolicka-cirkev/jan-bula-1920-1952/
*  
* Vražda Patera: *Jana Buly. Podle archivních dokumentů sestavil a redakčně upravil Milan Krejčiřík* hos milan.i-line.cz, tsjekkisk, lest 2. mars 2012
* Luděk Navara, Miroslav Kasáček: *Und trotzdem bleiben sie uns nah – Das Leben und der Märtyrertod der Priester Jan Bula und Vaclav Drbola aus Babice.* Gerhard Hess Verlag, Bad Schussenried, 2019, 253 sider, ISBN 978-3-87336-637-4

## Referanser


## Eksterne lenker
* Information about beatification procedure
Halvmåneantilope

* se inndeling!

**Halvmåneantilope ** (*Damaliscus lunatus*), også kalt **vest-tsessebe** eller **vestlig tsessebe**, er en mellomstor–stor antilopeart i slekten lyreantiloper (*Damaliscus*), som videre inngår i gruppen kuantiloper (Alcelaphini) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er utbredt i sentrale strøk i den sørlige delen i Afrika, men er sjelden å se i høyder under . Ifølge IUCN er arten livskraftig.

## Taksonomi
Noen regner med to underarter til *D. lunatus*, mens andre splitter den i to selvstendige monotypiske arter; halvmåneantilope  og bangweuloantilope . Sistnevnte overlever nå kun i et begrenset område i Zambia.

Hirola (*Beatragus hunteri*) ble en tid regnet som en underart til halvmåneantilope, før den etter hvert fikk status som selvstendig art og senere også ble flyttet til sin egen slekt.

## Biologi
Halvmåneantilope er en mellomstor–stor antilopeart, med en kroppslengde på cirka 150–230 cm og en skulderhøyde på cirka 119–122 cm. Skuldrene er høyere enn bakparten, som skråner nedover. Halen er cirka 40–60 cm lang. Voksne individer veier rundt 120–140 kg. Bukkens horn blir cirka 40 cm lange, mens hunnens blir cirka 37 cm lange. Hunnene blir generelt noe mindre enn bukkene, og hornene er også tynnere og litt kortere.

Pelsen er kastanjebrun. Fronten av ansiktet er sort, mens framlemmene og lårene er grålig eller blålig sort, mens baklemmene ellers er gulbrune. Undersiden er rødbrun fremst og går over til mer gulhvit bakover i buken. Halen har sorte frynser.

Habitatet består av savanne, gressland og åpent sletteland i bølgende terreng, men arten er sjelden se i høyder under . Den naturlige utbredelsen omfatter landområder i Angola, Zambia, Namibia, Botswana, Zimbabwe og Sør-Afrika.

## Inndeling
Inndelingen følger *Bovids of the World*. Arter i parentes regnes som nye og mangler generell støtte. Beskrivelser i parentes er kun forklarende.

* Bovidae, kvegfamilien
** Bovinae
** Antilopinae
*** Alcelaphini, kuantiloper
**** *[[Gnuer|Connochaetes]]*, gnuer
**** *[[Beatragus]]* (monotypisk)
**** *[[Damaliscus]]*, lyreantiloper
***** (*[[korrigum|D. korrigum]]*, korrigum (vestlig topi, vesttopi))
***** (*[[tiang|D. tiang]]*, tiang)
***** (*[[ugandatopi|D. ugandae]]*, ugandatopi)
***** (*[[ruahatopi|D. eurus]]*, ruahatopi)
***** (*[[serengetitopi|D. jimela]]*, serengetitopi)
***** (*[[kysttopi|D. topi]]*, kysttopi)
***** *[[halvmåneantilope|D. lunatus]]*, halvmåneantilope (monotypisk)
***** *[[bangweuloantilope|D. superstes]]*, bangweuloantilope (bangweulotsessebe)
***** *[[bontebukk|D. pygargus]]*, bontebukk (tidligere kalt blissbukk, men splittet i to arter)
***** (*[[blissbukk|D. phillipsi]]*, blissbukk)
**** *[[Alcelaphus]]*, egentlige kuantiloper

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kentaurens kvinne

***Kentaurens kvinne*** (originaltittel: *The Wife of the Centaur*) er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av King Vidor.

## Skuespillere
* Eleanor Boardman som Joan Converse
* John Gilbert som Jeffrey Dwyer
* Aileen Pringle som Inez Martin
* Kate Lester som Mrs. Converse.
* William Haines som Edward Converse
* Kate Price som Mattie
* Jacqueline Gadsden som Hope Larrimore
* Bruce Covington som Mr. Larrimore

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tjønnoddvola

**Tjønnoddvola** er et fjell i Engerdal kommune i Innlandet. Toppen ligger  meter over havet på østsida av Femunden, langs sørsida av bygda Elgå.

## Referanser
Wild Oranges

***Wild Oranges*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av King Vidor.

## Skuespillere
* Virginia Valli som Nellie Stope
* Frank Mayo som John Woolfolk
* Ford Sterling som Paul Halvard
* Nigel De Brulier som Lichtfield Stope
* Charles A. Post som Iscah Nicholas

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wine (film)

***Wine*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Louis J. Gasnier.

## Skuespillere
* Clara Bow som Angela Warriner
* Forrest Stanley som Carl Graham
* Huntley Gordon som John Warriner
* Myrtle Stedman som Mrs. Warriner
* Robert Agnew som Harry Van Alstyne
* Walter Long som Benedict
* Arthur Thalasso som Amoti

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lusail Formel 2 2024

**Lusail FIA Formel 2-runden 2024** var et motorracerarrangement som ble holdt 30. november og 1. desember 2024 på Losail International Circuit, Lusail, Qatar. Det var den 13. runden av Formel 2-mesterskapet i 2024, og ble holdt som en støtteserie for Qatars Grand Prix 2024.

## Klassifisering
### Kvalifisering

**Noter:**

* - Kush Maini fikk en fem-plassers grid-straff etter forrige runde for å ha forårsaket en kollisjon ved starten av feature løpet. Han ble gitt en ekstra tre-plassers grid-straff for å hindre John Bennett under kvalifiseringen.

### Sprint løp

**Noter:**

* - Inkludert et poeng for raskeste runde.

* - Paul Aron fikk en to-plassersstraff for å ha forårsaket en kollisjon med Victor Martins.

* - Ritomo Miyata fikk to straffer: en fireplassersstraff for å ha forårsaket en kollisjon med Dino Beganovic og en to-plassers straff for å ha forårsaket en kollisjon med Andrea Kimi Antonelli.

* - Andrea Kimi Antonelli og Kush Maini fullførte ikke løpet, men ble klassifisert ettersom de fullførte mer enn 90 % av løpsdistansen.

### Feature løp

**Noter:**

* - Inkludert to poeng for pole position og siden Oliver Bearman satte den raskeste runden, men endte ikke topp-10 og var dermed ikke berettiget til å motta poeng for den raskeste runden. Fikk Paul Aron i stedet poeng for å sette den raskeste runden av de som endte topp-10.

* - Gabriel Bortoleto kom først over målstreken, men fikk en fem sekunders straff for å ha krysset pit lane-linjen.

* - Richard Verschoor fikk en ti sekunders straff for en usikker løslatelse i pitlane og en stopp-og-kjør-straff på ti sekunder for å kjøre forbi Safety Car for å komme inn på lederrunden uten autorisasjon; fordi straffen ikke ble sonet under løpet, ble den omgjort til en 30 sekunders tidsstraff.

* - Victor Martins ble ikke klassifisert da han bare fullførte 25 runder med racing, som utgjorde mindre enn 90% av løpsdistansen.

## Mesterskapsplassering etter løpet

;Førermesterskap

;Konstruktørmesterskap

* **Note**: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.

## Se også
*Qatars Grand Prix 2024

## Referanser
Lampetis amaurotica

***Lampetis amaurotica*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Ganske store (ca. 30 millimeter), mørke praktbiller, spoleformede. Dekkvingene er litt trukket ut til en spiss bakerst. Denne arten er svart, kan ha grønnlig metallglans, for det meste matt bestøvet, pronotum med fire runde, blankt svarte flekker.

## Levevis
I alle fall noen av artene i slekten er knyttet til busker og trær i erteblomstfamilien.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Slekten kan eventuelt plasseres i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). Artene har tidligere vært plassert i slekten *[[Psiloptera]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Lampetis]]* Dejean, 1833 - ca. 275 arter
********* ***Lampetis amaurotica*** (Klug, 1855)
********** ***Lampetis amaurotica amaurotica*** (Klug, 1855)
********** ***Lampetis amaurotica fuksai*** (Obenberger, 1931)
********** ***Lampetis amaurotica proxima*** (Klug, 1855)
********** ***Lampetis amaurotica recens*** (Obenberger, 1924)
********** ***Lampetis amaurotica subumbrosa*** (Thomson, 1879)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Latipalpis plana

***Latipalpis plana*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (17-23 millimeter), avlang, gjerne grønnlig metallisk farget praktbille. Oversiden er tett og kraftig punktert.

## Levevis
Arten lever på varme lokaliteter og er knyttet til ulike arter i eikeslekten (*Quercus*).

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sørvest-Europa (Frankrike, Italia).

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Slekten kan eventuelt plasseres i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Latipalpis]]* Solier, 1833
********* ***Latipalpis plana*** (Olivier, 1790)

## Referanser


## Kilder
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Latipalpis plana''
Polybothris colliciata

***Polybothris colliciata*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor, nokså bred, matt gråsvart praktbille. Hver dekkvinge har to gulhvite flekker ved ytterkanten. Pronotum har to ovale, blanksvarte flekker.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815 (eventuelt furupraktbiller (Chrysochroinae))
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Polybothris]]* Spinola, 1837 - ca. 240 arter
********* *Polybothris colliciata* (Guérin-Méneville, 1832)

## Referanser


## Kilder
* Katalog over artene

## Eksterne lenker
*
Lille OSC i 1991–92

Lille Olympique Sporting Club endte sesongen 1991/92 på 13. plass i fransk 1. divisjon.

## Tabell

## Kamper
### [[Coupe de France]]

## Spillerstatistikk

## Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.

## Referanser


## Kilder
* 

## Se også
*Fransk fotball 1991–1992
Tim Drake

**Timothy Jackson "Tim" Drake** er en superhelt som opptrer i amerikanske tegneserier utgitt av DC Comics. Han er den tredje i rekken av figurer kjent under navnet Robin, og opptrer normalt som en alliert av Batman. Karakteren ble skapt av Marv Wolfman og Pat Broderick, og dukket for første gang opp i *Batman* nr. 436 i 1989.

Ifølge Marv Wolfman, ble Tim skapt for å skille seg ut fra de to tidligere Robin karakterene Jason Todd og Dick Grayson ved at han har et høyt intellekt, et sterkt ønske om rettferdighet, og ved at han har en familie utenom Batman-familien.

## Referanser
Racine Kané

**Racine Amadou Kané** (født 1960) er en senegalesisk tidligere fotballspiller. Han spilte i forsvar som midtstopper. På klubbnivå markerte han seg med spill i fransk 1. divisjon for ,  og . På landslagsnivå markerte han seg mest med deltakelse for  i sluttspillet av Afrikamesterskapet i 1986.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Francis Ryan

**Joseph Francis Ryan** (født 1. mars 1897 i Dundas ved Hamilton i Ontario i Canada, død 23. mars 1990 i Hamilton i Ontario) var en kanadisk katolsk geistlig. Han var   biskop av Hamilton fra 1937 til sin død.
## Liv og virke
### Prest
Ryan vokste opp i Hamilton i Ontario. Han gikk på *St. Jerome's College* i Waterloo og *St. Augustine's Seminary* i Toronto. Ryan ble ordinert til prest for bispedømmet Hamilton den 21. mai 1921 av Thomas Joseph Dowling, biskop av Hamilton. Deretter arbeidet han i hjemmenighet *St. Mary's*. I 1926 ble han sendt til Roma for to års doktorgradsstudier i kanonisk rett. Deretter vendte han tilbake til *St. Mary’s* og ble utnevnt til rektor for den nylig innviede katedralen Kristus Kongen i 1933.
### Biskop av Hamilton
Pave Pius XI utnevnte ham til biskop av Hamilton den 16. august 1937. John Thomas McNally, erkebiskop av Halifax og Ryans forgjenger som biskop av Hamilton, ordinerte ham til biskop den 19. oktober 1937. Medkonsekratorer var John Thomas Kidd, biskop av London i Ontario, og Joseph Anthony O'Sullivan, biskop av Charlottetown.

Ryan deltok i alle fire sesjoner i Det andre Vatikankonsil. 

Han ble gravlagt på *Holy Sepulcher Catholic Cemetery* i Burlington i Ontario.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827–1896) *1874
* Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842–1917) *1892
* Erkebiskop John Thomas McNally (1871–1952) *1913
* Biskop *Joseph Francis Ryan* (1897–1990) *1937

## Referanser
John Thomas McNally

**John Thomas McNally** (født 24. juni 1871 i Hope River i provinsen Prince Edward Island i Canada, død 18. november 1952) var en kanadisk prelat katolsk erkebiskop av Halifax i Nova Scotia.
## Liv og virke
### Prest
John Thomas McNally ble presteviet den 4. april 1896.
### Biskop av Calgary
Den 4. april 1913 utnevnte pave Pius X ham til første biskop av Calgary. Den emeriterte apostoliske delegat til USA, kardinal Diomede Falconio O.F.M., ordinerte ham til biskop den 1. juni samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Valleyfield, Joseph-Médard Émard, og biskopen av Dunkeld i Skottland, Robert Fraser.

### Biskop av Hamilton
Pave Pius XI utnevnte ham til biskop av Hamilton den 12. august 1924. Innsettelsen fant sted den 26. november samme år.

### Erkebiskop av Halifaxn
Den 17. februar 1937 ble John Thomas McNally erkebiskop av Halifax.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
* Pave Pius IX (1792–1878) *1827
* Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827–1896) *1874
* Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842–1917) *1892
* Erkebiskop *John Thomas McNally* (1871–1952) *1913

## Referanser
Pinchas Goldschmidt

**Pinchas Goldschmidt** (født 1963) er en sveitsiskfødt rabbiner og jødisk samfunnsleder. Han var overrabbiner i Moskva fra 1993 til 2022, og tjenestegjorde ved Choralsynagogen i Moskva (Moskovskaya Khoralnaya Sinagoga). Han grunnla og ledet rabbinsk domstol Moskva, under Samveldet av uavhengige stater (CIS) fra 1989. I 2011 ble Goldschmidt president for *Conference of European Rabbis* (CER), en organisasjon som forener over syv hundre rabbinere fra Dublin i Irland, til Khabarovsk i det østlige Russland.

Som følge av økt sosiopolitisk undertrykkelse i Russland, i sammenheng med den Krigen i Ukraina fra 2022, fikk Goldschmidt internasjonal medieoppmerksomhet for sin anbefaling om at alle jøder som bor i Russland bør forlate landet for egen sikkerhet. For sin aktivt kritiske rolle ble han oppført som utenlandsk agent av Russland, som den første rabbiner.

I 2008 plasserte Jerusalem Post Goldschmidt på 31. plass på sin årlige liste over de femti mest innflytelsesrike jødene i verden.

I 2024 ble Goldschmidt tildelt den internasjonale Karlsprisen sammen med de jødiske samfunnene i Europa

## Referanser
John Michael Sherlock

**John Michael Sherlock** (født 20. januar 1926 i Regina i Canada; død 12. august 2019 i London i Ontario) var en kanadisk prelat og katolsk biskop av London i Ontario.
## Liv og virke
### Bakgrunn
John Michael Sherlock var den nest eldste av åtte barn og vokste opp i Brantford i Ontario. Fire av hans fem brødre begynte også på presteseminaret, og to av brødrene hans ble til slutt ordinert til prester. 
### Prest
Etter å ha studert filosofi og teologi ved* St. Augustine's Seminary* i Toronto, ble John Michael ordinert til prest for bispedømmet Hamilton den 3. juni 1950.
### Hjelpebiskop i London (Ontario)
Pave Paul VI. utnevnte ham til hjelpebiskop av London  og titulærbiskop av *Macriana in Mauritania* den 25. juni 1974. Biskopen av Hamilton, Paul Francis Reding, ordinerte ham til biskop den 28. august samme år. Medkonsekratorer var Philip Francis Pocock, erkebiskop av Toronto, og Joseph Francis Ryan, emeritert biskop av Hamilton.
### Biskop av London
Den 7. juli 1978 ble han utnevnt av Paul VI til biskop av London. Han ble innsatt i embetet den 21. august samme år. 

John Michael Sherlock var president for Canadian Conference of Catholic Bishops (CCCB) fra 1983 til 1985.

Den 27. april 2002 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede fratreden.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
* Pave Pius IX (1792–1878) *1827
* Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827–1896) *1874
* Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842–1917) *1892
* Erkebiskop John Thomas McNally (1871–1952) *1913
* Biskop Joseph Francis Ryan (1897–1990) *1937
* Biskop Paul Francis Reding (1925–1983) *1966
* Biskop *John Michael Sherlock* (1926–2019) *1974

## Referanser
Psiloptera equestris

***Psiloptera equestris*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, grønnlig metallskinnende praktbille. Dekkvingene er trukket ut til en spiss bak.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Fransk Guyana, Guyana). Den skal også være funnet i Malaysia, dit den trolig er innført (med gummitrær?).

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Dicercini blir noen ganger plassert i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Psiloptera]]* Dejean, 1833
********* ***Psiloptera equestris*** (Olivier, 1790)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lampetis tucumana

***Lampetis tucumana*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang, blank, svart praktbille med noe bronseaktig glans. Kroppen er ganske tett punktert. Dekkvingene har en del runde, hvite flekker.

## Levevis
I alle fall noen av artene i slekten er knyttet til busker og trær i erteblomstfamilien.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Amerika (Argentina).

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Slekten kan eventuelt plasseres i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). Artene har tidligere vært plassert i slekten *[[Psiloptera]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Lampetis]]* Dejean, 1833 - ca. 275 arter
********* ***Lampetis tucumana*** (Guérin-Méneville & Percheron, 1835)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VM i ishockey for menn 1990

**VM i ishockey for menn 1990** var det 54. verdensmesterskapet og det 65. europamesterskapet i ishockey for menn arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). Mesterskapet ble arrangert på fire nivåer. VM på øverste nivå (pulje A, eller «A-VM») med deltakelse av åtte land ble arrangert i Bern og Fribourg i Sveits fra 16. april til 2. mai 1990. VM på lavere nivåer ble arrangert på forskjellige terminer i mars og april 1990. I alt deltok 28 landslag i mesterskapet.

Sovjetunionen ble verdensmester for 22. gang. Sverige vant sølv mens Tsjekkoslovakia tok bronse.

## Oversikt

## Se også
* Verdensmesterskapet i ishockey for menn

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*  Championnats du monde 1990 på Hockeyarchives.info
*  World Senior Championship 1990 på Hokej.SFRP.cz
*   Ishockey-VM 1990 på Ice-Hockey-Stat.com
** 1990 World and European Championships. Switzerland
** 1990 World Championship Pool B, C, D
Joseph Lawrence Wilhelm

**Joseph Lawrence Wilhelm** (1909–1995) var en kanadisk katolsk prelat og erkebiskop av Kingston i Ontario.
## Liv og virke
### Prest
Joseph Lawrence Wilhelm ble ordinert til prest for bispedømmet Hamilton den 9. juni 1934.
### Hjelpebiskop i Calgary
Den 25. juni 1963 ble han utnevnt til titulærbiskop av *Saccaea* og hjelpebiskop i Calgary. Han ble ordinert til biskop den 22. august samme år i katedralen *Basilica of Christ the King* i Hamilton av erkebiskopen av Toronto, kardinal James Charles McGuigan. Medkonsekratorer var biskopen av Hamilton, Joseph Francis Ryan, og hjelpebiskop av Toronto, Francis Valentine Allen.
### Erkebiskop av Kingston
Den 14. desember 1966 ble Joseph Lawrence Wilhelm utnevnt til erkebiskop av Kingston. Som sådan deltok han i den andre, tredje og fjerde sesjon av Det andre Vatikankonsil. Erkebiskop Joseph Lawrence Wilhelm forble i embetet til han gikk av den 12. mars 1982.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard (1829-1892) *1972
* Kardinal Casimiro Gennari (1839-1914) *1881
* Erkebiskop Pellegrino Francesco Stagni, O.S.M. (1859-1918) *1907
* Erkebiskop Henry Joseph O'Leary (1879-1938 *1913
* Kardinal James Charles McGuigan (1894-1974) *1930
* Erkebiskop *Joseph Lawrence Wilhelm* (1909-1995) *1963
## Referanser
Keio-universitetet

**Keio-universitetet** (慶應義塾大学, *Keiō Gijuku Daigaku)*, ofte kalt bare *Keio* eller *Keidai*) er et privat universitet i Tokyo.

Det er kjent for sitt fokus på «praktisk læring», som legger vekt på både akademisk kunnskap og praktisk anvendelse. Som et av Japans eldste private universiteter, har Keio en rik historie. Det ble grunnlagt i 1858 av Yukichi Fukuzawa og har siden utviklet seg til et moderne universitet.

I dag har Keio Universitetet over 35&nbsp;000 studenter, og alumniorganisasjonen, kjent som «Mita-kai», regnes som en av de mest innflytelsesrike og ressurssterke nettverkene i Japan. Rektor ved universitetet er Kohei Itoh.

## Referanser


## Eksterne lenker
*