Symfoni nr. 4 (Bruckner)

Anton Bruckners ***Symfoni nr. 4*** i Ess-dur, WAB 104, er et av komponistens mest populære verk. Den ble skrevet i 1874 og revidert flere ganger gjennom 1888. Den ble dedikert til prins Konstantin av Hohenlohe-Schillingsfürst. Den ble urfremført i 1881 av dirigenten Hans Richter i Wien til stor anerkjennelse.

Symfoniens kallenavn ***Den romantiske*** ble brukt av komponisten selv. Dette var høydepunktet til den romantiske bevegelsen i kunsten, som blant annet speiles i operaene *[[Lohengrin (opera)|Lohengrin]]* og *[[Siegfried (opera)|Siegfried]]* av Richard Wagner.

Ifølge Albert Speer ble symfonien fremført før Berlins fall, under en konsert den 12. april 1945. Speer valgte symfonien som et signal om at nazistene var i ferd med å tape krigen.

## Format
Symfonien har fire satser. Bruckner reviderte symfonien flere ganger, og den finnes i tre hovedversjoner. Den første versjonen av 1874 skiller seg på flere måter fra de to andre, viktigst av alt den helt separate scherzo-satsen:

I. Allegro (Ess-dur)

II. Andante quasi allegretto (c-moll)

III. Scherzo: Sehr schnell (Veldig rask) (Ess-dur)

IV. Finale: (Allegro moderato) (Ess-dur)

## Program
Det finnes bevis på at Bruckner hadde et program i tankene for den fjerde symfonien. I et brev til dirigent Hermann Levi av 8. desember 1884 skrev Bruckner: «I første sats etter en full natts søvn kunngjøres dagen av hornet, 2. sats sang, 3. sats jakttrio, musikalsk underholdning av jegerne i skogen.» Det er en lignende passasje i et brev fra komponisten til Paul Heyse av 22. desember 1890: «I første sats av den «romantiske» fjerde symfonien er hensikten å skildre hornet som forkynner dagen fra byens rådhus! Så går livet videre; i *Gesangsperioden* [det andre temaet] er temaet sangen til kjøttmeisen Zizipe. 2. sats: sang, bønn, serenade. 3.: jakt og i trioen hvordan et tønne-orgel spiller under middagsmåltid i skogen.

I tillegg til disse ledetrådene som kommer direkte fra Bruckner, kommuniserte musikkforskeren Theodor Helm en mer detaljert beretning, rapportert via komponistens medarbeider Bernhard Deubler: «Middelalderby — Daggry — Morgenkall fra bytårnene — portene åpnes — På stolte hester bryter ridderne ut i det fri, naturens magi omslutter dem – skogens sus – fuglesang – og slik utvikler det romantiske bildet seg videre...»

## Versjoner
Bruckner-forskere anerkjenner for tiden tre versjoner av den fjerde symfonien:

Versjon I: 1874

Versjon II: 1878-1881

Versjon III: 1888

Minst syv autentiske versjoner og revisjoner av den fjerde symfonien er identifisert.

## Instrumentering
Symfonien er orkestrert for ett par hver av tverrfløyter, oboer, klarinetter, fagott, med fire horn, tre trompeter, tre tromboner, pauker og strykere. Fra 1878-revisjonen og utover er en enkelt basstuba også innlemmet i instrumenteringen. Det publiserte partituret fra 1889 introduserer en del for tredjefløyte (som dobler for pikkoloen) og et par cymbaler.

## Innspillinger
Den første kommersielle innspillingen av en del av symfonien var av scherzoen fra 1888-versjonen under Clemens Krauss med Wiener Philharmoniker i 1929. Den første kommersielle innspillingen av hele symfonien ble gjort av Karl Böhm med Staatskapelle Dresden i 1936, i Haas/1881-versjonen.

Versjonene som oftest er spilt inn er Haas- og Nowak-utgavene av partituret fra 1880. Enhver moderne innspilling som ikke spesifiserer dette kan trygt antas å være en av disse versjonene, mens tidlige LP-er og CD-versjoner av gamle innspillinger vanligvis er av Ferdinand Löwes 1888-utgave (for eksempel de av Wilhelm Furtwängler og Hans Knappertsbusch).

Den første innspillingen av den originale 1874-versjonen var av Kurt Wöss med Münchner Philharmoniker – live fra 1975. Den første studioinnspillingen av 1874-versjonen var av Eliahu Inbal med Frankfurt Radio Symphony (hr-Sinfonieorchester).

1878-versjonen har aldri blitt spilt inn i sin helhet, selv om Volksfest-finalen er spilt inn individuelt, for eksempel av Georg Tintner.

Under en sending av «BBC Radio 3: CD Review» i februar 2014, del av «Building a Library»-serien, valgte musikkritiker Stephen Johnson Günter Wands innspilling fra 1998 med Berlinfilharmonien, utgitt av RCA, som det beste tilgjengelige valget.

## Utvalgt diskografi

* 1944: Wilhelm Furtwängler, Berliner Philharmoniker – Urania
* 1951: Wilhelm Furtwängler, Wiener Philharmoniker – DG
* 1963: Otto Klemperer, Philharmonia Orchestra – EMI
* 1965: Eugen Jochum, Berliner Philharmoniker – DG
* 1973: Karl Böhm, Wiener Philharmoniker – Decca
* 1975: Herbert von Karajan, Berliner Philharmoniker – DG
* 1975: Eugen Jochum, Concertgebouw-Orchester – Tahra
* 1981: Herbert Blomstedt, Staatskapelle Dresden – Denon
* 1983: Georg Solti, Chicago Symphony Orchestra – Decca
* 1991: Günter Wand, NDR-Sinfonieorchester – RCA/BMG
* 1998: Sergiu Celibidache, Münchner Philharmoniker (live 1988) – EMI
* 1998: Stanisław Skrowaczewski, Rundfunk-Sinfonieorchester Saarbrücken – Arte Nova/Oehms
* 1998: Günter Wand, Berliner Philharmoniker – RCA/BMG
* 2004: Dennis Russell Davies, Bruckner Orchester Linz – Arte Nova
* 2006: Günter Wand, Münchner Philharmoniker (live 2001) – Profil Edition Günter Hänssler
* 2008: Simone Young, Philharmoniker Hamburg, Urfassung 1874 (live 1.–3. Dezember 2007) — Oehms Classics OC 629
* 2011: Gerd Schaller, Philharmonie Festiva, Version 1878/1880 – Profil Edition Günter Hänssler
* 2012: Herbert Blomstedt, Gewandhausorchester Leipzig – Querstand
* 2013: Gerd Schaller, Philharmonie Festiva, „Volksfest“-Finale (1878) – Profil Edition Günter Hänssler

## Litteratur

* Hinrichsen, Hans-Joachim (2016). *Bruckners Sinfonien. Ein musikalischer Werkführer:* C.H. Beck, München. .

## Referanser


## Eksterne lenker

* Neue Anton Bruckner Gesamtausgabe – Symfoni nr. 4 i Ess-dur

*  hos International Music Score Library Project
* Partitur (1888-verjonen) hos Indiana University school of music
* Bruckner: Symphony No. 4 'Romantic' hos BBC Radio 3: Discovering Music, musikalsk analyse av symfonien