Israels bombing av Irans ambassade i Damaskus

Den 1. april 2024, utførte Israels luftforsvar et luftangrep mot Irans ambassade i Damaskus, Syria, som traff en konsulatbygning ved siden av ambassadebygningen. Angrepet la konsulatbygningen i ruiner og tok livet av 16 mennesker, inkludert Mohammad Reza Zahedi, et brigadegeneral i Irans revolusjonsgarde og syv andre offiserer i revolusjonsgarden. To sivile ble også drept i angrepet.

En rekke land fordømte angrepet og den 13. april gjengjeldte Iran angrepet med å sende missiler og droner mot Israel.

## Angrepet
1. april 2024 ble det iranske konsulatets anneksbygning i den iranske ambassaden i Damaskus ødelagt av et israelsk luftangrep. Den iranske ambassadøren Hossein Akbari påsto at konsulatbygningen «var målrettet med seks missiler fra israelske F-35 kampfly». The Guardian skrev at israelske kampfly var ansvarlige for angrepet. New York Times uttalte at fire israelske tjenestemenn anonymt bekreftet det israelske ansvaret for angrepet. Ulike andre medier tilskrev ikke angrepet definitivt Israel, og den israelske regjeringen nektet å kommentere saken.

Det mistenkte primære målet for angrepet var brigadegeneral Mohammad Reza Zahedi, som ble drept i angrepet. Ifølge The Guardian var Zahedi en kritisk skikkelse i forholdet mellom Iran og Hizbollah. The New York Times rapporterte at en anonym kilde fra revolusjonsgarden sa at angrepet var rettet mot et møte mellom iranske etterretningstjenestemenn og palestinske militante, inkludert ledere av palestinsk islamsk jihad, som diskuterte krigen i Gaza.

Opptak og bilder fra konsulatområdet etter angrepet viste omfattende skader, brann og røyk. Iranske medier meldte at bygningen var fullstendig ødelagt og at ambassadøren og hans familie, som bodde i ambassaden ved siden av, var uskadd.

Den tomme kanadiske ambassadebygningen på den andre siden av den konsulære bygningen ble også skadet i angrepet, med noen av vinduene ødelagt. Den har vært stengt siden 2012 på grunn av den syriske borgerkrigen, men den eies fortsatt av den kanadiske regjeringen.

## Analyse
Denne hendelsen var den første i sitt slag siden USAs bombing av den kinesiske ambassaden i Beograd i 1999.

The Guardians journalister, Peter Beaumont og Emma Graham-Harrison skrev at det israelske angrepet var en feilberegning som hadde «rasert en hver *rød linje* for å angripe et sted som Teheran hevder var ensbetydende med å angripe iransk jord.» 

Sanam Vakil, direktøren for Midtøsten- og Nord-Afrika avdelingen ved Chatham House tenketanken uttalte at Damaskus-angrepet og «bruddet» på Wien-konvensjonen var «dråpen som får begeret til å flyte over».

### Lovlighet
Diplomatiske lokaler, som hjem og skoler, regnes som «sivile objekter» under internasjonal lov. Iran har imidlertid i mange år visket ut grensene mellom sine diplomatiske oppdrag og sine militære operasjoner, og ifølge Yuval Shany vil dette derfor bety at ambassaden sannsynligvis var et legitimt mål.

Diplomatiske bygninger har rett til ytterligere beskyttelse mot angrep eller annen innblanding fra vertslandet i henhold til internasjonal sedvanerett, kodifisert i Wien-konvensjonen av 1961 om diplomatiske forbindelser og 1963-konvensjonen om konsulære forbindelser. Ansvaret under konvensjonen gjelder imidlertid bare vertslandet, i dette tilfellet Syria, og konvensjonen sier ingenting om angrep fra tredjestater i fremmede land.

Et FN-panel av eksperter på folkerett bestående av Ben Saul, Morris Tidball-Binz, Javaid Rehman, Livingstone Sewanyana og Cecilia M. Bailliet skrev at Israel ikke hadde gitt noen juridisk begrunnelse for angrepet, og hadde unnlatt å rapportere angrepet til FNs sikkerhetsråd. Derfor, etter deres syn, krenket artikkel 2 nr. 4 som forbyr bruk av makt mot en annen stat. De utstedte også en advarsel om at de israelske tjenestemennene som var involvert i angrepet kan ha begått forbrytelser. Den påfølgende iranske gjengjeldelsen var også etter deres syn forbudt i henhold til internasjonal lov, siden selvforsvar kun er berettiget for å avskrekke fortsatt væpnede angrep, og angrepet på den iranske ambassaden var avsluttet 12 dager tidligere.

Andre hevder at disse reglene ikke gjelder for Israel. Ifølge Aurel Sari, professor i internasjonal rett ved Exeter University, «med mindre Israel var i stand til å rettferdiggjøre luftangrepet som en handling av selvforsvar» ville det være i strid med artikkel 2(4) i FNs pakt. Hvorvidt selvforsvar tillater et angrep på et tredjelands territorium er en pågående juridisk debatt. Han argumenterte for at Israel som en tredje stat «ikke er bundet av loven om diplomatiske forbindelser med hensyn til Irans ambassade i Syria».

## Reaksjoner
Angrepet ble fordømt av FNs generalsekretær António Guterres samt en rekke land, hovedsakelig i Asia, Nord-Afrika og Latin-Amerika. I tillegg møtte handlingen fordømmelse fra internasjonale organisasjoner som blant annet EU, Den arabiske liga, Shanghaigruppen, Golfrådet og Organisasjonen for islamsk samarbeid. Få land i den vestlige delen av verden fordømte angrepet, noe som blant annet skapte reaksjoner hos Tyrkias president Erdogan.

To uker senere gjennomførte Iran et luftangrep mot Israel, som de uttalte var et gjengjeldelsesangrep for Israels bombing av ambassaden i Damaskus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*