Josip Antun Ujcić

**Josip Antun Ujčić** (født 10. februar 1880  i Pisinvecchio i Küstenland i keiserdømmet Østerrike, død 24. mars 1964 i Beograd i Jugoslavia) var en kroatisk (og senere jugoslavisk) prelat i den katolske kirke. Han var erkebiskop av Beograd, apostolisk administrator av Banat, konsilfader og medlem av den sentrale forberedende kommisjon for Det andre Vatikankonsil.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Josip Ujčić ble født 10. februar 1880 i Stari Pazin / Pisino, som sønn av Anton Ujčić og Katarina Ladavac. Josip Ujčić ble født inn i en landsens familie. Han gikk på barneskolen i Tinjan og ble uteksaminert fra den statlige grammatikkskole i Triest.

### Prest
Han fullførte teologisk høyskole i Görz og ble prest i 1902. Etter ordinasjonen fortsatte han å studere teologi i Wien og tok doktorgraden sin med avhandlingen *«Historia glagolicae speciali cum respectu ad decreta pontificia»*. Etter å ha tatt doktorgraden begynte han å undervise ved Det teologiske seminar i Gorizia, og fra 1912 til 1919 var han direktør for *Augustineum-instituttet* og professor ved det katolske teologiske fakultetet i Wien, deretter professor i moralteologi ved det teologiske fakultetet i Ljubljana frem til 1936. Han var instituttets dekan fra 1934 til 1935.

### Erkebiskop av Beograd og apostolisk administrator av Banat
Josip Ujčić ble utnevnt til erkebiskop av Beograd og apostolisk administrator av Banat og ble bispeviet i Zagreb den 7. mars 1937. Hovedkonsekrerende var erkebiskop Antun Bauer av Zagreb; medkonsekrerende var biskop Gregor Rožman av Ljubljana og biskop Kvirin Klement (Quirinus Clement) Bonefačić av Split-Makarska (Spalato-Macarska).

Han ble utnevnt til erkebiskop av Beograd og apostolisk administor av Banat. I den vanskelige mellomkrigstiden og andre verdenskrig hjalp han de katolske troende i sitt erkebispedømme. 

Situasjonen i hans bispedømme, i Serbia og i Jugoslavia generelt var blitt forverret av fascismens gjennomslag (Mussolini tok makten i Italia i 1922) og nasjonalsosialismen (Hitler kom til makten i Tyskland i 1933), som – spesielt sistnevnte – hadde sine åpne beundrere og imitatorer helt på toppen av Den serbisk-ortodokse kirke – både hva angikk nasjonalisme og antisemittisme. Den serbiskisk-ortodokse patriark Varnava (død 1937) hadde «utmerket» seg ved dette, i likhet med den ortodokse biskop Nikolaj Velimirović. 

Etter starten av Andre verdenskrig okkuperte og oppdelte Hitler Jugoslavia med en «Blitzkrieg». I Milan Nedićs Serbia startet den hensynsløse utryddelsen av jøder og faktisk alle motstandere av regimet, der de innenlandske serbiske myndighetene samarbeidet tett med de nazistiske okkupanter.

Det er lite kjent for allmennheten at erkebiskop Ujčič gjorde en stor innsats under krigen for å hjelpe de forfulgte, hvis antall vokste, men deres situasjon ble stadig vanskeligere. Ikke desto mindre maktet han å berge mange jøder. Parallelt med nazistenes okkupasjon førte kommunistene også sin egen kamp for å gripe makten, og erklærte alle som tenkte annerledes for å være klassefiender (av arbeiderklassen); alle som samarbeidet med okkupantene på noen måte, selv for det felles beste, ble stemplet som innenlandske forrædere.

I Nedićs Serbia var jødene de første og øverste på nazistenes liste som ble forfulgt. Dem var det ingen fra den serbiske staten eller den ortodokse kirken gjorde noe for, selv om de begynte å kvele dem i massevis med de beryktede *sjeledrap*. Til tross for mangelen på forståelse og stor fare, forsvarte den katolske erkebiskop av Beograd, Hosip Ujčič, sammen med sitt presteskap og katolske nonner, dem etter beste evne og med skjult diplomati.

Josip Antun Ujcić var president for Jugoslavias bispekonferanse (1948-1961). Han engasjerte seg for regulering av forholdet mellom kirke og stat, og deltok i forberedelsene til og arbeidet med Det andre Vatikankonsil. Han døde nær slutten av konsilet den 24. mars 1964.

Ifølge den senere Beograd-erkebiskop Stanislav Hočevar, møtte erkebiskop Ujčić, som hadde vært i Beograd i nesten 28 år, aldri patriarken av den serbisk-ortodokse kirke det dominerende trossamfunn i Serbia, noe som var merkelig på den tiden på grunn av det sterke økumeniske arbeidet til hans forgjenger, Rafael Rodić, den første erkebiskopen av Beograd, og også kroat av opprinnelse.

Ujčić ble gravlagt i Beograd-kirken *Kristus Kongen*. I anledning 53-årsjubileet for hans død ble en minneplakett dedikert til ham avduket i Kristus Kongen-kirken i Beograd.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Erkebiskop Antun Bauer (1856-1937) *1911
* Erkebiskop *Josip Antun Ujcić* (1880-1964) *1937

## Litteratur
* 
* Zoran M. Jovanović: *Nadbiskupija Beogradska u misiji spasavanja Jevreja i Jevrejki od Holokausta*. Beogradska nadbiskupija, Beograd 2022. 365 strani, mehka vezava. ISBN:9788689179224 https://www.test.korisnaknjiga.com/nadbiskupija-beogradska-u-misiji-spasavanja-jevreja-i-jevrejki-od-holokausta-naslov-245951
* 
* 
* 

## Referanser