open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Inger Hannisdal

**Inger Hannisdal** (født 1991) er en norsk fiolinist og komponist.

Hun har en bachelor innen Midtøsten- og Middelhavsstudier fra Sciences Po i Paris, hvor hun studerte fra 2012 til 2015, og studerte deretter arabisk musikk ved Université Antonine i Libanon fra 2016 til 2019. Hun ga ut debutalbumet *North South East West* i 2022 hvor hun kombinerer arabisk og norsk folkemusikk med jazz og samtidsmusikk. For komposisjonene til albumet vant hun Spellemannprisen 2022 i klassen TONOs komponistpris.

## Diskografi
* *North South East West* (OK World, 2022)
* *Free Folk* (Fiol, 2023)
* *Maouzoun* (Fiol, 2024), med Shble Saleem, Ellen Martine Gismervik og Marianna Sangita Røe
* *To long, longing, I have longed for so long // Saltwater songs* (Fiol, 2025)
* *Spove* (Fiol, 2025), med Nawara Alnaddaf, Silje Risdal Liahagen og Adrian Myhr

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Denton (Nebraska)

**Denton** er en landsby *(village)* i Lancaster County i Nebraska. Den har fått navn etter nybyggeren Daniel M. Denton.  Ved folketellingen i 2010 hadde Denton 190 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anastasia (andre betydninger)

**Anastasia** kan vise til::

* Anastasia – kvinnenavn
* Anastasia (Romerriket) – katolsk helgen
* ''Anastasia'' (film fra 1956)
* ''Anastasia'' (film fra 1997)
Bjørn Morten Christophersen

**Bjørn Morten Christophersen** (født 1976) er en norsk komponist og arrangør.

Han komponerer og arrangerer musikk for ulike orkester, solister og kor, og for film, TV og scene. Han har studert musikk ved Universitetet i Oslo, og har mastergrad innen filmmusikk fra Kingston University i London. I 2016 tok han en filosofisk doktorgrad med en avhandling om Johan Svendsens skisser og komposisjonsøvelser ved Universitetet i Oslo. 

Etter at skissene til Johan Svendsen uferdige tredje symfoni ble funnet i 2007, rekonstruerte og fullførte han første sats av symfonien. Den ble fremført første gang i 2011 av Bergen filharmoniske orkester med Bjarte Engeset som dirigent.

I forbindelse med Marinemusikkens 200-årsjubileum, skrev han oratoriet *Krigsseilerrekviem* som ble urframført av Marinemusikken og dirigent Bjarte Engeset i 2022. For verket fikk han Spellemannprisen 2025 i klassen årets komponist og ble nominert til Norsk Komponistforenings Årets verk 2024 etter at verket var blitt gitt ut av blant andre Kongelige norske marines musikkorps og Operakoret. I 2022 ble også en innspilling av hans oratorium *The Lapse of Time* gitt ut på albumet. Oratoriet, som opprinnelig er fra 2013, er basert på utdrag fra Charles Darwins bok *[[Artenes opprinnelse]]*. Verket ble spilt inn av Telemark Kammerorkester, koret Ensemble 96, solistene Ditte Marie Bræin, Frank Havrøy og Inger-Lise Ulsrud og dirigentene Per Kristian Skalstad og Nina T. Karlsen. For albumet ble han nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen TONOs komponistpris.

Han har også laget musikken til TV-serier som *[[Brødrene Dal og mysteriet om Karl XIIs gamasjer]]* fra 2005 og andre sesong av *[[Kodenavn Hunter]]* fra 2008.

Han er førstelektor ved Institutt for musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo.

## Diskografi (utvalg)
* *[[Audiens (album)|Audiens]]* (2L, 2009) – innspilt av Schola Cantorum, Tone Bianca Dahl og Nordic Voices
* *Woven Brass* (2L, 2017) – innspilt av Oslo Philharmonic brass
* *The Lapse of Time* (Simax Classics, 2022) – innspilt av Telemark Kammerorkester, Ensemble 96, Ditte Marie Bræin, Frank Havrøy, Inger-Lise Ulsrud, Per Kristian Skalstad og Nina T. Karlsen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jungelboken (1942)

***Jungelboken*** er en amerikansk film fra , basert på Rudyard Kiplings novelle-samling med samme navn fra . Den ble nominert til fire Oscar-priser ved Oscar-utdelingen under 1943, men vant ingen.

## Handling
I en indisk landsby begynner den eldre Buldeo å fortelle historien om hans ungdomtid. Som en yngre mann husker han at landsbyen hans ble angrepet av tigeren Shere Khan. Angrepet fører til at et barn bllr forlatt, som deretter blir adoptert av noen ulver fra jungelen. Han vokser etter hvert opp til å bli den ville Mowgli. Tolv år senere blir Mowgli tatt til fange av landsbyboerne, og tatt med til moren hans Messua - til tross for Buldeos fordommer mot ham fordi han kommer fra jungelen. Mowgli lærer å snakke som mennesker, og forsøker å etterligne menneskers måter å leve på.

Han blir snart venn med Buldeos datter Mahala. Når Mowgli og Mahala utforsker jungelen sammen, oppdager de et skjult kammer i et ødelagt palass - som inneholder fabelaktig rikdom. De blir advart av en gammel kobra om at denne rikdommen bare kommer til å bringe død, så de velger derfor å reise sin vei. Men Mahala tar én mynt som et minne om denne opplevelsen. Men når Buldeo ser denne mynten, bestemmer han seg for å følge etter Mowgli for å finne igjen skatten selv. Mowgli dreper Shere Khan med en kniv, og får litt hjelp i siste øyeblikk fra Kaa - den indiske pytonslangen. Mens han flår tigerens kropp, dukker Buldeo opp. Han truer Mowgli med jaktgeværet sitt, for å få ham til å vise ham skatten - noe Mowgli nekter å gå med på.

Men Buldeo blir snart angrepet av Mowglis venn Bagheera, den svarte panteren. Buldeo blir derfor overbevist om at Bagheera er Mowgli selv, og er en form-skifter til panter-form. Buldeo forteller resten av landsbyboerne at Mowgli driver med heksekunster, akkurat som moren hans. Mowgli blir derfor lenket fast og truet på livet, men han slipper unna med morens hjelp. Imidlertid blir moren hans og en annen landsbyboer som prøver å forsvare henne bundet fast, og de blir truet med brenning for hekseri. Mowgli blir fulgt av den grådige Buldeo og to venner, til den tapte byen. De oppdager skatten, og reiser tilbake til landsbyen med så mye de klarer å bære. Buldeo forsøker deretter å myrde Mowgli, og ødelegge hele jungelen ved å starte en skogbrann.

Men vinden snur kort tid senere, og brannen truer i stedet landsbyen deres. Alle landsbyboerne forsøker å flykte, men moren til Mowgli blir fanget. Mowgli dukker imidlertid opp, og hjelper henne løs, før han redder dyrene fra jungelen å komme seg unna brannen. Scenen hopper deretter tilbake til nåtiden igjen, med den eldre Buldeo som innrømmer at jungelen beseiret hans ungdomsdrømmer og ødela ryktet hans. På spørsmål om hvordan han selv klarte å komme seg unna brannen, og hva som ble av Mowgli, sier Buldeo bare at dette er en annen historie.

## Skuespillere
* Sabu Dastagir som Mowgli
* Joseph Calleia som Buldeo
* John Qualen som en barber
* Rosemary DeCamp som Messua.
* Patricia O'Rourke som Mahala
* Ralph Byrd som Durga
* John Mather som Rao
* Faith Brook som en ung engelsk kvinne
* Noble Johnson som Sikh

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jungelboken (andre betydninger)

**Jungelboken** kan referere til:

## Litteratur
* *[[Jungelboken]]* – en samling fortellinger av Rudyard Kipling fra 1894
* *[[Den andre jungelboken]]* – skrevet av Rudyard Kipling i 1895

## Film og TV
* ''Jungelboken'' (1942) – film fra 1942
* ''Jungelboken'' (1967) – animasjonsfilm av Disney fra 1967
* ''Jungelboken'' (1994) – spillefilm av Disney fra 1994
* *[[Jungelbokens jungelunger]]* – animasjonsserie 1996–1998
* *[[Den andre jungelboken: Mowgli og Baloo]]* – spillefilm fra 1997, filmatisering av boken fra 1895
* *[[Jungelboken: Mowglis historie]]* – spillefilm av Disney fra 1998
* *[[Jungelboken 2]]* – animasjonsfilm av Disney fra 2003, oppfølger til filmen fra 1967
* ''Jungelboken'' (TV-serie) – animasjonsserie 2010–2020
* ''Jungelboken'' (2016) – spillefilm av Disney fra 2016
* *Jungelboken: Opprinnelsen* () – opprinnelig tittel på spillefilmen *[[Mowgli (film)|Mowgli]]* fra 2018

## Musikk
* ''Jungelboken'' (filmmusikk) – filmmusikk fra 1967-filmen
* ''Jungelboka'' (norsk musikal) – norsk musikal med premiere i 1989
* *[[Jungelboka – songar frå musikalen]]* – musikkalbum utgitt på kassett og CD flere ganger, med ensemblene fra de ulike oppsetningene av musikalen
* ''Jungelboken'' (filmmusikk 2016) – filmmusikk fra 2016-filmen

## Spill
* ''The Jungle Book'' (videospill) – videospill fra 1993
28. serierunde i Premier League 2022/23

**28. runde i [[Premier League 2022/23]]** startet fredag 17. mars kl. 21:00 med oppgjøret mellom  og  på City Ground i Nottingham og avsluttet torsdag 4. mai kl. 21:00 med det utsatte oppgjøret mellom  og  på Amex Stadium i Brighton.

Kampene mellom &ndash;, &ndash; og &ndash; ble utsatt grunnet Brighton, Fulham, Manchester City og Manchester Uniteds deltagelse i FA-cupen.

## Kampfakta





















## Referanser
Elbert Dubenion

**Elbert Dubenion** (født 16. februar 1933 i Griffin i Georgia, død 26. desember 2019 i Columbus i Ohio) var en flanker i amerikansk fotball som tilbragte hele sin ni-årige profesjonelle karriere med Buffalo Bills i American Football League (AFL). Han spilte college football for Bluffton College (nå Bluffton University).

Dubenion var den siste spilleren fra spillerstallen i lagets første sesong til tross for at han var 27 år da han begynte sin profesjonelle karriere, og blir sett på som en av lagets beste spillere noensinne og representerte AFLs fokus på hastighet og dype pasninger, to områder Dubenion var særs sterk på og som gav ham kallenavnet «**Golden Wheels**».

## Karriere
Dubenion ble draftet i fjortende runde av NFLs draft i 1959 av Cleveland Browns. Hans relativt høye alder (26 år) og at han kom fra et mindre college førte til at han aldri ble sett på som et seriøst prospekt i draftet, og Browns kuttet ham før sesongstart.

Dubenion var blant mange AFL-spillere fra små og mindre kjente colleger som ligaen signerte på jakt etter talenter NFL ikke hadde plukket opp, og Buffalo Bills signerte ham som en free agent. I hans første sesong sa en av hans quarterbacker, Johnny Green, at Dubenion hadde «forgylte hjul» basert på hans hastighet og problemer emd å ta imot baller. Dubenion beholdt kallenavnet ut karrieren.

I hans første sesong hadde Dubenion syv touchdowns med 752 mottatte yards på 42 mottakelser, et snitt på 17,9 yards per pasning. Han hadde også 94 yards og en touchdown på 16 løp, et snitt på 5,6 yards per løp. Etter at nivået på pasningsforsvaret i ligaen gikk opp i 1961 ble Dubenion mer produktiv på bakken, med 173 yards og en touchdown på kun 17 løp, et snitt på 10,3 yards per løp. Han hadde 31 mottakelser for 461 yards og seks touchdowns.

I 1964 hadde Dubenion en av de beste sesongene for en mottaker i idrettens historie, med ti touchdowns på 42 mottakelser og 1 139 yards, et snitt på 27,1 yards per mottakelse. I løpet av ni sesonger hadde han 296 mottakelser for 5 424 yards og 36 touchdowns, et karrieresnitt på 18,3 yards per mottakelse. Han hadde også 360 yards og tre touchdowns på 48 løp, i snit 7 yards per løp. Da Wray Carlton ble frigitt 2. september 1968 ble Dubenion den eneste spilleren fra lagets originale spillerstall i 1960 som fremdeles spilte for laget.

Dubenion var nummer syv i AFL i mottakelser og mottatte yards. Han holder rekorden for lengste mottakelse i en sluttspillkamp i AFL med en 93-yard touchdownpasning fra quarterback Daryle Lamonica mot Boston Patriots i 1963. Han ble innlemmet i Greater Buffalo Sports Hall of Fame i 1993, og trøyenummeret hans (#44) er i redusert bruk, som vil si at selv om det ikke er offisielt pensjonert blir det ikke tatt i bruk av aktive spillere.

Dubenion døde 26. desember 2019 etter en kamp mot Parkinsons sykdom.

## Karrierestatistikker

### Seriespill

## Se også
* Liste over spillere i American Football League

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bygland prestegjeld

**Bygland prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Otredal prosti. Det omfattet sogn i Bygland kommune i Agder fylke, og hovedkirken var Bygland kirke.

Bygland prestegjeld og dets sogn er nå en del av Bygland kirkelige fellesråd, som er underlagt Otredal prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk
*Byggland sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. *Otrudalr* prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Prestegjeldet er i 1620 omtalt i Graagaas som *Bygland Præstegjeld* under Robøgdelags Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Det bestod på denne tiden av Bygland hovedkircke, Wstadtt kircke, Sandnes kircke og Ordall kircke. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Bygland prestegjeld dannet grunnlaget for Bygland formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Bygland
* Sandnes
* Austad
* Årdal

## Referanser
Vennesla prestegjeld

**Vennesla prestegjeld**, inntil 1905 **Øvrebø prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Otredal prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Vennesla kommune i Agder fylke, og hovedkirken var fra 1905 Vennesla kirke.

Vennesla prestegjeld og dets sogn er nå en del av Vennesla kirkelige fellesråd, som er underlagt Otredal prosti.

## Historikk
*Éfrabœjar*, *Helgaland* og *Vendilslár sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Disse sognene antas å være lagt under Oddernes prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Gjennom de neste århundredene tilhørte disse sognene skiftevis til Oddernes og Christiansand prestegjeld, inntil ved kgl.res. av 17. november 1805. Da skulle daværende Oddernes prestegjeld oppløses, ved at Oddernes sogn påny ble lagt til Christiansand prestegjeld, mens Øvrebø, Vennesland og Hægland sogn skulle utgjøre et eget sognekall med *Øvrebø* som hovedkirke. Dette trådte i kraft ved sogneprest Even Meldahl Schielderups død den 4. mars 1814.

Øvrebøe prestegjeld dannet grunnlaget for Øvrebøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved regj.res. av 22. juni 1905 ble det bestemt at Vennesla skulle bli hovedsogn i prestegjeldet så snart Øvrebø prestegård var blitt solgt. Prestegjeldet fikk således navnet *Vennesla* for ettertiden.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Vennesla
* Øvrebø
* Hægeland

## Referanser
Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional

**Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional**, **FMLN**, er et sosialdemokratisk politisk parti i El Salvador som tidligere var en revolusjonær geriljabevegelse. FMLN ble opprettet som en paraplyorganisasjon den 10. oktober 1980 fra de venstresympatiserende geriljaene Fuerzas Populares de Liberación Farabundo Martí (FPL), Ejército Revolucionario del Pueblo (ERP), Resistencia Nacional (RN), Partido Comunista Salvadoreño (PCS) og Partido Revolucionario de los Trabajadores Centroamericanos (PRTC). De tok da navnet Farabundo Martí, en revolusjonær leder i bondeopprøret i El Salvador i 1932.

Etter fredsavtalelen i 1992 ble alle FMLNs bevæpnede grupper lagt ner og organisasjonen ble et politiskt parti. FMLN ble et av se to store politiske partiene i El Salvador.

Partiet var i regjeringsstilling 2009-2019 og president Salvador Sánchez Cerén tilhørte FMLN.

## Eksterne lenker
När gerillan i El Salvador vann makten - Proletären 2014
Politisk baksmälla för FMLN - Proletären 2019
Khold

**Khold** er et norsk svartmetallband fra Nittedal.

Bandet ble staret i 2000 av medlemmer fra bandet Tulus da Tulus ble oppløst. Kjernen i bandet er vokalist og gitarist , gitarist  og trommeslager , som alle har vært med siden starten, mens bassist  ble medlem i 2013. Tekstene skrives av Stoklands samboer . Bandet ble oppløst i 2006 og gjenforent i 2008.

Bandet ble nominert til Alarmprisen 2003 for *Phantom* og til Alarmprisen 2005 for *Mørke gravers kammer*, begge i klassen metal. De ble nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen metal for sitt syvende album, *Svartsyn*.

## Medlemmer
* Gard (): vokal, gitar
* Rinn (): gitar
* Sarke (): trommer
* Crowbel (): bass (2013–)

### Tidligere medlemmer
* Eikind (): bass (2000–2002)
* Brandr (Thomas Brandt): bass (2002)
* Sir Graanug (Victor Borge): bass (2002)
* Grimd (Tomas Arnesen): bass (2002–2012)

## Diskografi
* *Masterpiss of Pain* (Moonfog Records, 2001)
* *Phantom* (Moonfog Records, 2002)
* *Mørke gravers kammer* (Candlelight Recordings, 2004)
* *Krek* (Tabu Recordings, 2005)
* *Hundre år gammal* (Tabu Recordings, 2008)
* *Til endes* (Peaceville, 2014)
* *Svartsyn* (Soulseller Records, 2022)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rutilio Grande

**Rutilio Grande García** S.J. (født 5. juli 1928 i El Paisnal i El Salvador, død 12. mars 1977 i Aguilares) var en salvadoransk katolsk prest tilhørende jesuittordenen. 
## Biografi
Pater Grande ble myrdet sammen med to andre salvadoranere, Manuel Solórzano og Nelson Rutilio Lemus, etter at de hadde protestert mot sosiale urettferdigheter. Grande var den første presten som ble myrdet innen den salvadoranske borgerkrig brøt ut. 

Rutilio Grande æres som salig i den katolske kirke, med minnedag den 12. mars.

Rutilio Grande ble saligkåret i San Salvador den 22. januar 2022 sammen med Manuel Solórzano og Nelson Rutilio Lemus samt fransiskanerpresten Cosma Spessotto (martyrdrept i 1980).

## Bilder

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*
Jamshid Amouzegar

**Jamshid Amouzegar** (persisk: جمشید آموزگار , født 25. juni 1923, død 27. september 2016) var en iransk økonom og politiker som var statsminister i Iran fra 7. august 1977 til 27. august 1978, da han trakk seg. Før det fungerte han som innenriksminister og finansminister i kabinettet til Amir Abbas Hoveida. Under sin periode som statsminister var han også leder for «Ratakhiz-partiet».

## Tidlig liv og utdanning
Jamshid Amoozgar ble født i Teheran, Iran i 1923. Faren hans, Habibullah Amoozgar, var en av dommerne i Reza Shahs justisdepartement og medlem av den grunnlovgivende forsamlingen i Irans andre og tredje periode. Han var også ansvarlig for kulturdepartementet i Hossein Alaas' kabinett. Moren til Jamshid var en av de første utdannede kvinnene i den nye vitenskapen.

Amoozgar gikk på barne- og ungdomsskolen i Teheran, og universitetsutdanningen hans falt sammen med andre verdenskrig. Han sluttet å studere jus og økonomi ved Universitetet i Teheran og dro til Amerika. Ved Cornell University fikk han sin bachelorgrad i vei- og byggeteknikk i henholdsvis 1946 og 1952. Han fikk også en mastergrad i hydraulikkteknikk fra Washington University i 1948. Han returnerte til Iran i 1952.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øivind Berghs minnepris

**Øivind Berghs minnepris** ble innstiftet av dirigentens enke, Rigmor Bergh, i 1989. Den første minneprisen ble delt ut til Annbjørg Lien. Prisen går til unge lovende fiolinister, gjerne med bakgrunn i folkemusikken. Det er styret i FolkOrg, Peer Gynt AS, Kringkastingsorkestret (KORK) og etterkommerne etter Øivind Bergh som avgjør hvem som får prisen på 25 000 kroner. Prisen blir delt ut i forbindelse med Peer Gynt-stemnet på Vinstra i august hvert år. 

**Vinnere av Øivind Berghs minnepris:**
* 1989 Annbjørg Lien
* 1990 Elise Båtnes
* 1991 Arve Moen Bergset
* 1992 Mari Eggen
* 1993 Egil Syversbråten
* 1994 Per Sæmund Bjørkum
* 1995 Åshild Breie Nyhus
* 1996 Christian Borlaug
* 1997 Åse Teigland
* 1998 Per Anders Buen Garnås
* 1999 Øystein O Rudi
* 2000 Andreas Skeie Ljones
* 2001 Ola Kvernberg
* 2002 Øyvind Flaarønning Smidt
* 2003 Jorun Marie Rypdal Kvernberg
* 2004 Gjermund Larsen
* 2005 Jan Beitohaugen Granli
* 2006 Ragnhild Hemsing
* 2007 Eldbjørg Hemsing
* 2008 Ragnhild Furebotten
* 2009 -ikkje delt ut
* 2010 Alexander Aga Røynstrand
* 2011 Bjørn Kåre Odde
* 2012 Guro Kleven Hagen
* 2013 Eivind Holtsmark Ringstad 
* 2014 Erlend Apneseth
* 2015 Hans P. Kjorstad
* 2016 Sonoko Miriam Shimano Welde
* 2017 Sivert Andreas Holmen 
*2018 Oda Holt Günther
*2019 Helga Myhr og Rasmus Kjorstad
*2020 Ludvig Norum Gudim
*2021 Selma French Bolstad
*2022 Alma Kraggerud
*2023 Trygve Liahagen
Min søsters børn (film fra 2001)

***Min søsters børn*** er en dansk komedie og familiefilm fra 2001, regissert av Tomas Villum Jensen etter et manus av Michael Asmussen og Søren Frellesen. Filmen er basert på den amerikanske forfatteren John Habbertons roman *Helen's Babies* fra 1876. Den ble filmatisert med samme tittel i 1924 og 1966.

Musikken er laget av Jesper Winge Leisner, mens sangen «En dejlig morgen» er laget av bandet Danser med Drenge.

*Min søsters børn* mottok Robertprisen for årets barne- og familiefilm i 2002.

Filmen fått to oppfølgere: *[[Min søsters børn i sneen]]* fra 2002 og *[[Min søsters børn i Ægypten]]* fra 2004.

## Handling
Historien følger den anerkjente professoren Erik Lund i barnepsykologi fra Danmark som er en stor tilhenger av fri barneoppdragelse. Lund er forfatter av en bok med tittelen «barnas bedrifter» men ønsker nå å teste sine hypoteser i praksis. Han tilbyr seg å passe søsterens fem barn (mellom tre og seksten år) samtidig som søsteren er på ferie sammen med ektemannen sin.

Men professoren innser snart at han mangler praktisk erfaring rundt barn. Samtidig blir Lund også en god venn med den velstående naboen deres Irene.

## Skuespillere
* Peter Gantzler – Onkel Erik
* Wencke Barfoed – Mor
* Niels Olsen – Far
* Lotte Merete Andersen – Fru Flinth
* Asger Reher – Hr. Børgesen
* Lene Maria Christensen
* Laura Christensen
* Joachim Knop
* Jeppe Kaas
* Birthe Neumann – Eiendomsmegler
* Benedikte Maria Hedegård Mouritsen – Pusle
* Fritz Bjerre Donatzsky-Hansen – Blop
* Neel Rønholt – Amalie
* Lasse Baunkilde – Frederik
* Stefan Pagels Andersen – Jan
* Mikkel Sundø – Michael
* Bubber − Seg selv
* Michael Meyerheim – Seg selv

## Referanser

 
 


## Eksterne lenker
*
Min søsters børn i sneen

***Min søsters børn i sneen*** er en dansk familie-komedie fra 2002, regissert av Tomas Villum Jensen og skrevet av Michael Asmussen og Søren Frellesen.

Filmen er en oppfølger til *[[Min søsters børn (film fra 2001)|Min søsters børn]]* fra 2001, og ble etterfulgt av *[[Min søsters børn i Ægypten]]* fra 2004.

## Handling
Fem barn fra Danmark skal reise på ferie til Norge for å gå på ski sammen med onkel Erik, ettersom foreldrene deres må være hjemme i Danmark. Men den sjøsyke onkelen deres lar dem gjøre som de vil på ferjen, og dette fortsetter når de kommer frem til hotellet.

## Skuespillere
* Peter Gantzler som Onkel Erik
* Wencke Barfoed som Mor
* Niels Olsen som Far
* Stefan Pagels Andersen som Jan
* Mikkel Sundø som Michael
* Lotte Andersen som Fru Flinth
* Ida Dwinger som Regitze
* Michelle Bjørn Andersen som Fie
* Benedikte Maria Mouritsen som Pusle
* Joy-Maria Frederiksen som Elisabeth
* Joachim Knop som Falckmand
* Kristian Halken som Trylle-Johannes
* Birthe Neumann som Eiendomsmegler
* Asger Reher som Hr. Børgesen
* Claus Strandberg som Fejemand
* Michael Asmussen som Dan
* Neel Rønholt som Amalie
* Per Christian Ellefsen som Bjørn, norsk hoteldirektør

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Min søsters børn i Ægypten

***Min søsters børn i Ægypten*** er en dansk familie-komedie fra 2004 regissert av Kasper Barfoed. Manuset er skrevet av Søren Frellesen, Lars Mering og Anne-Marie Olesen.

Filmen er en oppfølger til *[[Min søsters børn i sneen]]* fra 2002.

## Handling
Faren i familien planlegger å ta med seg de fem barna sine på ferie til Egypt, men flyet reiser uten ham. Barna hans kan ikke reise inn i Egypt, uten å være sammen med en voksen. Naboen deres går derfor med på å ta hånd om dem. Men hun vil helst besøke museum, samtidig som barna vil svømme og se kamel-løp.

## Skuespillere
* Lotte Andersen som Irene Flinth
* Niels Olsen som Far
* Wencke Barfoed som Mor
* Stefan Pagels Andersen Jan
* Neel Rønholt som Amalie
* Mikkel Sundøe som Michael
* Benedikte Maria Mouritsen som Pusle
* Fritz Bjerre Donatzsky-Hansen som Blop
* Amira Shahin som Mavedanser 1
* Sawsan Adly som Mavedanser 2
* Edward Betro som Fiskehandler
* Therese Damsgaard som Stewardesse
* Kristian Leth som Mathias
* Christina Ibsen Meyer som Salgsassistent
* Arne Siemsen som Victor
* Peter Steen som Hans
* Casper Steffensen som Oliver
* Nicolaj Storm som Rengjøringsmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johannes Ballestad

**Johannes Ballestad** (født 2. juni 1903 i Siljan, død 13. september 1966 i Skien) var en norsk gårdbruker og billedkunstner.

Han var elev ved Anders Svarstads malerskole i Oslo 1926–1929 og debuterte 1945 på en kunstutstilling i Sandefjord i 1945 med Telemarks-bilder. Etter et opphold i Spania og Frankrike stilte han ut i Skiens Kunstforening i 1956 og 1960. I 1960 stilte han også ut i Porsgrunn kunstforening. I de første årene malte han stort sett landskapsbilder, stilleben og figurbilder. Etter utenlandsoppholdet stilte han ut en rekke malerier med motiver fra Spania og Frankrike. Fra 1960 gikk han stort sett over til abstrakte komposisjoner.

Han var representert på Høstutstillingen i 1946 og 1951 og i perioden 1961–1966 og på en minneutstilling i 1968 arrangert av Oslo Kunstforening. Han er også representert i Skien kommunes kunstsamling.

Han ble tildelt Statens arbeidsstipend i 1965 og Statens reisestipend i 1966.

## Referanser
Botn jugoslaviske krigsgravplass

**Botn krigsgravplass for jugoslaviske krigsfanger** ved Rognan i Nordland er anlagt der fangeleiren lå under 2. verdenskrig. 

Etter frigjøringen ble det funnet 356 lik etter jugoslaviske fanger fra Botn-leiren.  Det ble opprettet en krigskirkegård for disse i Botn med 1 657 døde, av disse er 1 027 ukjente krigsfanger. 

I september 1954 ble det avduket et minnesmerke hvor en delegasjon fra Jugoslavia var til stede, blant annet tre forhenværende fanger. Norske myndigheter var også til stede, blant annet generalmajor Arne Dagfin Dahl. 

Like ved den jugoslaviske krigskirkegården er Nord-Norges største gravplass for tyske soldater fra andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* arkitekturguide uit
Åseral prestegjeld

**Åseral prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Mandal prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Åseral kommune i Vest-Agder fylke, og hovedkirken var Åseral kirke.

Åseral prestegjeld og dets sogn er nå en del av Åseral kirkelige fellesråd, som er underlagt Mandal prosti.

## Historikk
*Ásaráll  sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den eldste omtalen av en kirke på i bygden er fra 1328 i *De pavelige nuntier* som *ecclesia de Azerol cum capella*. Åseral antas å være lagt under Bjelland i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Aaseral sogn lå i Nedenes amt og var annekssogn til Bjælland prestegjeld i Lister og Mandal amt. Av denne grunn dannet sognet grunnlaget for Aaseral formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837. Aaseral ble ved kgl.res. av 30. juli 1856 og 13. oktober 1857 eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1858:

Ved kgl. res. 24. oktober 1969 ble Åseral prestegjeld nedlagt og overført til Nord-Audnedal prestegjeld.

## Prostitilknytning
Ved opprettelsen av prestegjeldet i 1858 var *Aaserald Annexsogn til Bjællands Præstegjæld under [[Mandal prosti|Mandals Provsti]]*, og i 1859 er *Aaseralds Præstegjeld under Mandals Provsti* omtalt.

Ved kgl.res. av 10. mai 1862 var det en større omorganisering av prestegjeld og prosti i Christianssands stift, bl.a. ble Aaserald prestegjeld overført fra Mandal til Robygdelaget prosti,  og i folketellingen 1865 og i 1870 var Aaseral oppført under Robygdelaget prosti.
Ved den neste kjente oppførelsen, folketellingen 1875, er imidlertid Aaseral tilbakeført til Mandal prosti. Ved lov av 29. mai og kgl.res. av 3. august 1880, ble Aaseralls prestegjeld overført fra Nedenæs amt til Lister og Mandals amt, gjeldende fra 1. september s.å. Denne prostitilknytning bestod utover i det neste århundret.

## Referanser
Gerard Johannes Nicolaus de Korte

**Gerard Johannes Nicolaus de Korte** (født 13. juni 1955 i Vianen i provinsen Utrecht i  Nederland) er en nederlandsk katolsk prelat og biskop av 's-Hertogenbosch.
## Liv og virke
### Prest
Gerard Johannes Nicolaus de Korte ble presteviet den 5. september 1987 i *St. Aloysius-kirken* i Utrecht av kardinal Adrianus Johannes Simonis. 
### Hjelpebiskop i Utrecht
Den 11. april 2001 ble han utnevnt til hjelpebiskop i Utrecht og titulærbiskop av *Caesarea in Mauretania*. Biskopen av Utrecht, kardinal Simonis, bispeviet ham den 2. juni samme år; medkonsekratorer var kardinal Johannes Gerardus Maria Willebrands, erkebiskop emeritus av Utrecht og president emeritus for Det pavelige råd for kristen enhet, og Johannes Antonius de Kok O.F.M., hjelpebiskop i Utrecht.

### Biskop av Groningen-Leeuwarden
Den 18. juni 2008 ble han utnevnt av pave Benedikt XVI til biskop av Groningen-Leeuwarden. Innsettelsen fant sted dem 13. september.
### Biskop av 's-Hertogenbosch
Pave Frans utnevnte ham til biskop av 's-Hertogenbosch den 5. mars 2016. Bispevielsen fant sted 14. mai samme år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
* Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
* Kardinal Paolo Giobbe (1880-1972) *1925
* Kardinal Bernardus Johannes Alfrink (1900-1987) *1951
* Kardinal Adrianus Johannes Simonis (1931-2020) *1971
* Biskop *Gerard Johannes Nicolaus de Korte* (1955-) *2001

## Referanser
Michel Sogny

**Michel Sogny** (født 21. november 1947 i Pau i Frankrike) er en ungarskfødt, fransk pianospiller, komponist og forfatter. Han utarbeidet en ny metode for pianoundervisning. Denne metoden gir studenter i alle aldre muligheten til å mestre instrumentet, mens det generelt anses som umulig å lære piano i en relativt voksen alder.

## Biografi
Michel Sogny studerte ved musikkskolen i Paris (École Normale de Musique de Paris) der han studerte som pianist under ledelsen av Jules Gentil og Yvonne Desportes. Han har en bachelorgrad i litteratur, en mastergrad i psykologi og en doktorgrad i filosofi som han fullførte under veiledningen av Vladimir Jankélévitch ved Sorbonne i 1974. Michel Sogny er grunnleggeren av SOS Talents-fondet. 

Michel Sogny var én av grunnleggerne av den franske Franz Liszts forening ledet av Valéry Giscard d’Estaing og Blandine Ollivier de Prévaux, oldebarnet til Franz Liszt.

## Michel Sognys pianometode
Sognys metodikk blir undervist på musikkskoler som han startet i Paris og Genève. Siden 1974 har mer enn 20 000 studenter lært å spille piano ifølge Sogny-metoden. 

Metoden består av to hovedkomponenter: didaktisk arbeid – Prolégomènes, som inneholder små øvelser, som utvikler oppfatningen av musikalsk symfoni og lyd. Den andre komponenten består av etyde syklus, som fokuserer på utviklingen av tekniske ferdigheter, slik som håndbevegelser og positur. 

En av Sognys studenter som begynte å praktisere piano i en voksen alder, var den franske språkprofessoren Michel Paris. Etter å ha fullført et fireårig kurs i Sognys metodikk, fremførte Michel Paris, som på det tidspunktet var 30 år gammel, en solokonsert støttet av kulturdepartamentet på Théâtre des Champs-Élysée.

En annen suksessrik student til Michel Sogny var Claudine Zévaco, som opptrådte på Théâtre des Champs-Élysée i 1983 og i 1984. 

I 1981 sendte senatet en offisiell henvendelse til kulturministeren Jack Lang om introdusering av Sognys metodikk til hele Frankrike. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Michel Sogny Official Website
* Michel Sogny, l’art de la résilience Le Figaro
* Michel Sogny Academy 
* Michel Sogny Personal Website
* SOS Talents Foundation
* Works at Artchipel
Erlend Viken

**Erlend Viken** (født 1984) er en norsk folkemusiker og felespiller fra Oppdal.

Hans første egne albumutgivelser var *Duo* fra 2009 og *Ho venta på rock* fra 2011, som begge ble gitt ut sammen med felespiller Aslak Brimi. For *Duo* vant de Folkelarmprisen i 2009 i klassen gammaldans/tradisjonalist.

Viken skrev bestillingsverket *Sastrugi* til Røros folk festival og Festspillene i Nord-Norge i 2018; verket kombinerer folkemusikk med jazz og rock. Det ble gitt ut på albumet *Satstrugi* i 2020 med Ellen Andrea Wang (kontrabass og vokal), Maija Kauhanen (kantele og vokal), Marius Graff (gitar, banjo og vokal) og Erland Dahlen (slagverk), med Tuva Syvertsen som produsent.

Sammen med Sondre Meisfjord på kontrabass og Marius Graff på elektrisk gitar utgjør han Erlend Viken trio, som ga ut sitt første album, *Frie tøyler*, i 2014. For sitt tredje album, *Fete slåtta* fra 2022, ble trioen nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen tradisjonsmusikk, og for sitt fjerde album, *Ville veier* fra 2024, til Folkelarmprisen 2025 i klassen årets album – åpen klasse.

Han er også medlem av bluegrassbandet Earlybird Stringband og har samarbeidet med arister som OnklP, Erlend Ropstad, Mathias Eick og Ingebjørg Bratland.

## Utdannelse
Viken har en bachelor i folkemusikk fra Norges musikkhøyskole.

## Diskografi
* *Duo* (ta:lik, 2009) – med Aslak Brimi
* *Ho venta på rock* (ta:lik, 2011) – med Aslak Brimi
* *Frie tøyler* (Grappa Musikkforlag, 2014) – Erlend Viken trio
* *Nykommlingen* (Heilo, 2017) – Erlend Viken trio
* *Satstrugi* (Grappa Musikkforlag, 2020) – med Ellen Andrea Wang, Maija Kauhanen, Marius Graff og Erland Dahlen
* *Djupet* (OK World, 2022) – med Jo Berger Myhre og Thomas Strønen
* *Fete slåtta* (Heilo/Grappa Musikkforlag, 2022) – Erlend Viken trio
* *Ville veier* (Heilo / Grappa Musikkforlag, 2024) – Erlend Viken trio

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shapour Bakhtiar

**Shapour Bakhtiar** (, født 26. juni 1914 i Shar-e Kord i Iran, myrdet 6. august 1991 i Suresnes i Frankrike) var en iransk politiker som fungerte som den siste statsministeren i Iran under Mohammad Reza Shah Pahlavi. 

I 1991 ble han og sekretæren hans myrdet i hans hjem i Frankrike, sannsynligvis av agenter fra den islamske republikk.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Shapour Bakhtiar var av iranske luriske stammen bakhtiarerne. Bakhtiars bestefar, Najaf-Gholi Khan Samsam ol-Saltaneh, hadde blitt statsminister to ganger, i 1912 og 1918. Senere ble faren henrettet av Reza Shah i 1934 mens Shapour studerte i Paris.

Bakhtiar studerte juss ved Sorbonne-universitetet i Paris og kjempet i den franske hær under andre verdenskrig. 
### Politisk engasjement
Etter krigen vendte han tilbake til Iran og deltok i den nasjonalistiske kampanjen ledet av Mohammad Mossadegh, og fungerte som visearbeidsminister i den kortvarige Mossadegh-regjeringen (1951-53). 

Etter at Muhammed Reza Pahlavi kom tilbake til makten etter et militærkupp i 1953, etablerte Bakhtiar et privat advokatkontor. I de påfølgende årene ble han fengslet for sine opposisjonelle politiske aktiviteter.

**Statsminister:** I januar 1979 utnevnte sjahen ham til statsminister i et forsøk på å forhindre en islamsk revolusjon. Bakhtiar aksepterte dette vervet bare under forutsetning av at sjahen forlot landet. Han forsøkte moderate reformer, men etter at ayatollah Ruhollah Khomeini kom tilbake til Iran fra eksil i Frankrike 1. februar, kollapset Bakhtiars regjering raskt. 

Han gikk i skjul og ankom Frankrike i april, hvor han grunnla den iranske motstandsbevegelsen i eksil. 

I 1991 ble Bakhtiar funnet knivstukket i hjel i hjemmet sitt i utkanten av Paris.

## Referanser
Johannes Antonius de Kok

**Johannes Antonius de Kok** O.F.M. (født 28. august 1930 i Haag i Nederland) er katolsk emeritert hjelpebiskop i Utrecht.
## Liv og virke
### Prest
Johannes Antonius de Kok ble presteviet i fransiskanerordenen den 11. mars 1956. 
### Hjelpebiskop i Utrecht
Etter sin habilitering og en tid som professor i kirkehistorie ved det katolske teologiske universitet i Utrecht, ble han utnevnt til hjelpebiskop i Utrecht den 15. januar 1982 og titulærbiskop av *Trevico*. Erkebiskopen av Utrecht og president for Det pavelige råd for kristen enhet, kardinal Johannes Gerardus Maria Willebrands, bispeviet både ham og Johannes Bernardus Niënhaus den 6. mars samme år; medkonsekratorer var kardinal Bernard Jan Alfrink, emeritert erkebiskop av Utrecht, biskop Johann Bernard Wilhelm Maria Möller av Groningen, og Rudolf Joseph Manfred Staverman O.F.M., emeritert biskop av Djajapura.

Den 27. august 2005 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersrelaterte avskjedssøknad. 

Siden den gang har biskop De Kok arbeidet med arkivene til fransiskanerordenen i Nederland. I 2008 publiserte han *Acht eeuwen minder-broeders in Nederland – Een oriëntatie* (631 s.)

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897-1978) *1954 
* Kardinal Johannes Willebrands (1909-2006) *1964
* Biskop *Johannes Antonius de Kok* (1930- ) *1982

## Referanser
Rudolf Goethe

**Rudolf Goethe** kan sikte til:

*Den tyske ønologen og pomologen Rudolf Konstantin Goethe
* den tyske katolske presten Rudolf Goethe
Rudolf Konstantin Goethe

**Rudolf Konstantin Goethe** (født 13. april 1843 i Naumburg an der Saale i Provinsen Sachsen i kongedømmet Preussen, død 16. januar 1911 i Darmstadt i Hessen-Darmstadt i keiserdømmet Tyskland) var en tysk vin-, hage- og epleekspert.

Han var bror til Hermann Goethe, og en fjern slektning av dikteren Johann Wolfgang von Goethe. 

Hans sønn, Rudolf Goethe, ble luthersk prest, konverterte og ble katolsk prest - den første med pavelig tillatelse til dette til tross for at han var gift.  
## Liv og virke
Fra 1860 gikk Rudolf på *Pomologisches Institut* i Reutlingen og forskjellige gartnerskoler, i Dresden-Obergorbitz og annetsteds, og utviklet også fagkunnskap innen vindyrking.

I 1868 kjøpte han «Fürer'sche Beerenobstschule», en  spesialisert skole for bærfruktdyrking i Stuttgart, og i 1874 grunnla han *Kaiserliche Obst- und Gartenbauschule* (Den keiserlige fruktvitenskaps- og hagebruksskole) i Grafenburg ved Brumath i Elsass. Han ledet den til han i 1879 ble kalt til direktør for Königlich Preußische Lehranstalt für Obst- und Weinbau i Geisenheim (forskningsanstalt for frukt- og vindyrking).

Han trakk seg tilbake i 1903.

Kurvplantesorten «Rudolf Goethe» er oppkalt etter ham, likeså en pæresort.

## Verker

* *Weitere Mittheilungen über den Krebs der Apfelbäume.* Landwirtschaftliche Jahrbücher 9, 837 – 852. Berlin, Verlag Wiegandt, Hempel & Parey, 1880
* *Die Obstverwertung unserer Tage.* Wiesbaden, Bechthold Verlag, 1893. (II. Auflage 1897)
* *Handbuch der Tafeltraubenkultur. Mit Benutzung des Nachlasses von [[Wilhelm Lauche]] […] bearbeitet*, Berlin, Paul Parey, 1894
* Rudolf Goethe, Hermann Degenkolb und Reinhard Mertens: *Aepfel und Birnen. Die wichtigsten deutschen Kernobstsorten.* Berlin, Paul Parey, 1894
* *Die Obst- und Traubenzucht an Mauern, Häuserwänden und im Garten.* Berlin, Paul Parey, 1900
* *Über den Krebs der Obstbäume.* Berlin, Paul Parey, 1904
* *Reiseskizzen eines alten Landschaftsgärtners.* Stuttgart, Ulmer, 1910
* Hermann Goethe, Rudolf Goethe: *Atlas der Traubensorten.* Leipzig, Manuskriptum, 2. Aufl. 2004
## Litteratur
*Rudolf Goethe, i: *Pomologische Monatshefte* 34 (1888), S. 321f.
*Hessische Forschungsanstalt für Wein-, Obst- und Gartenbau Geisenheim/Rhein (Hrsg.): *Geisenheim 1872–1972. 100 Jahre Forschung und Lehre für Wein-, Obst- und Gartenbau.* Ulmer, Stuttgart 1972. ISBN 3-8001-3023-8
*Martin Bahmann: *Die Direktoren der Forschungsanstalt Geisenheim. Teil I: 1871 bis 1945.* in: *Campus Geisenheim. Das Magazin für den Forschungs- und Studienstandort Geisenheim.* Jahrgang 3, Heft 13, S. 38–41. 
*Theophil Gerber: *Persönlichkeiten aus Land- und Forstwirtschaft, Gartenbau und Veterinärmedizin. Biographisches Lexikon.* 4. erweiterte Auflage, Verlag NoRa Berlin 2014, S. 243.
## Referanser
Rasmus Christensen

**Rasmus Christensen**  (født 1794 på Søndre Råstad i Stokke, død 2. januar 1879 på Tangen i Drammen) var en skibsfører, gårdbruker og Skogers første ordfører. Han var sønn av Christen Rasmussen (født. 1766) og Maria Rasmussen (født. 1773) som hadde arvet et bruk under Øvre Knive av Mikkel Nilsen. Rasmus Christensen var født 1794 og hadde syv søsken: Lena Marie, Anne Helvig, Lars, Anne Tonette, Kristian, Mikkel og Søren. Rasmus Christensen fikk i 1830 skjøte på Brua og eide det frem til 1872 da det ble solgt på auksjon. Rasmus Christensen led i sine siste år av sykdom før han døde 85 år gammel 2. januar 1879 hos sin svigersønn P. B. Schlytter på Tangen.

## Familie
Han ble i 1819 gift med Karen Andrine Grønvold (født 1799, død 1856 på Knive), som var datter av en kjøbmann på Tangen, Haagen Christophersen Grønvold (født 1760 i Lier, død 1808), og hans andre kone Ingeborg Ramskjær. 

Sammen med Karen fikk han tolv barn, disse var:

* Marie Ambrosia (født 1823 på Tangen, døde 1901 i Drammen) som fra 1844 var gift med skibsfører, senere besiktigelsesmann P. B. Schlytter (født 1808 i Skien 1808, døde 1885 på Tangen).
* Ingeborg Margrethe (født 1824 på Tangen, døde 1863 på Tangen).
* Rasmus Carandius (født 1825 på Tangen)
* Christen Christensen (født 1827 på Knive)
* Christiane
* Haagen Otto Grønvold Chr., f. på Knive 1830, skipper 1855, skibsfører og reder i Lyngør, d. 1879 som enkemann.
* Anders Chr. Lindahl Christensen (født 1832 på Knive, døde 1905 på Konnerud) som ble skibsfører og var gift og hadde 2 døtre, Linda og Alette
* Karen Andrine (født 1833 på Knive, døde 1920 på Snarum) som giftet seg med sin avdøde søsters mann M. T. Malmstein. De fikk barna: M. T. Malmstein, P. Malmstein, Ambrosia Brauer og Marrethe Daumann.
* Bernh. Andr. Lund Christensen (født 1834 på Knive, døde 1871) ble skibsførerog giftet seg med Julie Bergh (Smith) på Tangen. De hadde en sønn, som døde som ung og en datter, fru Fredrikke Andersen på Strømsø.
* Lars Alfred Christensen (født 1836 på Knive, døde 1870) ble en skibsfører og giftet seg med Jørgine Marie Blichfeldt (1843-1870). Han døde ombord sitt skip i 1871. Han fikk en sønn, Alf som døde som ung og en datter som ble gift med gårdbruker Mikkel Eidal fra Sigdal.
* Anna (1839-1839)
* Lene Marie (født 1841), som døde i ung alder.

## Ordfører
Rasmus var Skogers første ordfører, vervet hadde han i årene fra 1838 frem til 1841.

## Se også
*Liste over ordførere i Skoger

## Referanser
LGR

**LGR** (**Lazy Game Reviews**) er en amerikansk youtuber. Han tar for seg retro PC-maskinvare, programvare, spillanmeldelser, og andre relaterte tema.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mogotsja (Osen)

**Mogotsja** (russisk: Могоча) er en elv i Tver oblast i Russland. Den er 106 kilometer lang og har et nedbørfelt på  Den har en middelvannføring på 

Mogotsja flyter sammen med Meletsja og danner Osen, som like etter munner ut i Mologa i Volgas nedslagsfelt. Elva fryser til i slutten av november og er islagt til begynnelsen av april.

## Referanser
Mogotsja

**Mogotsja** kan referere til:

* Mogotsja (by) – by i Zabajkalskij kraj i Russland.
* Mogotsja (Osen) – elv i Volgas nedbørfelt.
* Mogotsja (Amazár) – elv i Amurs nedbørfelt.
Ingvild Flottorp

**Ingvild Flottorp** (født 1998) er en norsk countryartist fra Åmli.

Hun debuterte med albumet *It All Seems So Clear* i 2021 på Vestkyst Records. Året etter kom hennes andre album, *I Just Wanna Know It All*. For dette albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen country. I 2024 ga hun ut albumet *In This For a Lifetime* sammen med Øyvind Blomstrøm.

Hun er søster til musikerne Johanne Flottorp og Tobias Flottorp Heltzer.

## Diskografi
* *It All Seems So Clear* (Vestkyst Records, 2021)
* *I Just Wanna Know It All* (Vestkyst Records, 2022)
* *In This For A Lifetime* (2024)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Matt Cornett

**Matt Cornett** (født 1998) er en amerikansk skuespiller og sanger. Han spiller hovedrollen som E.J. Caswell på Disney+-serien *[[High School Musical|High School Musical: The Musical: The Series]]* (2019-i dag). 

## Biografi
Cornett vokste opp i Rogers, Arkansas og flyttet senere til Los Angeles i 2012 for å forfølge skuespillerkarrieren.

## Filmografi
### Film
* 2013: *Can*
* 2015: *I Think My Babysitter's an Alien*
* 2016: *Inconceivable*
* 2018: *[[Alex & Me]]*
* 2022: *[[Zombies 3]]*

### TV
* 2012–2014: *Nightmare U*
* 2013: *[[Southland]]*
* 2015: *Future Shock*
* 2015: *The Dunes Club*
* 2015–2016: *[[Bella and the Bulldogs]]*
* 2016: *[[Criminal Minds]]*
* 2016: *[[The Middle]]*
* 2017: *Speechless*
* 2017–2018: *[[Life in Pieces]]*
* 2018: *[[Alone Together]]*
* 2018: *Perfect Citizens*	
* 2019: *[[Game Shakers]]*
* 2019: *Stressed to Death*
* 2019–2020: *[[The Goldbergs]]*
* 2019–2022: *[[High School Musical|High School Musical: The Musical: The Series]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*