Fantasi i c-moll for piano, kor og orkester

«**Fantasi i c-moll for klaver, kor og orkester**», op. 80 (tysk: «Fantasie c-Moll für Klavier, Chor und Orchester») (undertittel: «Korfantasi»/«Chorfantasie») er et musikkverk av Ludwig van Beethoven uroppført under en stor konsert i Wien 22. desember 1808. «Korfantasi» blir gjerne kalt «Den lille niende», som følge av likheten med den senere niende symfoni, og tonesettingen i fjerde sats av Schillers dikt ''Ode til gleden''. Christoph Kuffners tekst til Beethovens melodi understreker musikkens og ordets evne til å skape kjærlighet og fred.

## Konserten 22. desember 1808 i Theater an der Wien

«Korfantasi» ble uroppført 22. desember 1808 i Theater an der Wien, med Beethoven selv som klaversolist. Konsertens første del var symfoni nr 6. «Pastorale» (opus 68), arien «Ah! Perfido» (opus 65), gloria fra messe i C-dur (opus 86) og pianokonsert nr. 4 i G-dur (opus 58). Etter pausen kom symfoni nr. 5 (opus 67), sanctus fra messe i C-dur (opus 86) og endelig «Korfantasi» (opus 80). Før korfantasien improviserte under konserten Beethoven en lengre klaverfantasi som siden ikke ble en del av det trykte partituret. Den klaverintroduksjon som man nå kjenner som innledningen til verket forelå først i 1809.

Konserten var en uroppførelse av samtlige av verkene i programmet, bortsett fra konsertarien «Ah! Perfido». Arien og pianokonsert nr. 4 var de eneste av verkene som på dette tidspunkt var publisert. Konserten var etter sitt innhold en av de mest bemerkelsesverdige i komponistens liv.

Konserten ble gjennomført etter meget få prøver. Beethoven spilte virtuost og la inn en rekke variasjoner som senere ble utelatt i det trykte partituret. Med «Korfantasi» gikk det imidlertid dårligere. Konserten hadde vart i fire timer og musikerne må ha vært utslitte. Ett sted gikk det så galt at Beethoven reiste seg og skjente på musikerne, som måtte starte på nytt. Verket ble utgitt første gang i 1811 av forlaget Breitkopf & Härtel i Leipzig.

## «Den lille niende»
Verket inneholder variasjoner over et tema som opprinnelig fremkommer hos Beethoven i sangen «Gegenliebe» (1794-95).  «Gegenliebe» er verknummer 118 i Georg Kinskys oversikt over Beethovens verker uten opusnummer (Werke ohne Opusnummer – WoO). Temaet skulle senere gå igjen i Beethovens tonesetting av Friedrich Schillers dikt *[[Ode til gleden]]* i den niende symfonien som kom i 1924. Korfantasien og den niende symfoni er sammenliknet nedenfor. 

: 
\new Score {
  \new Staff {
    \relative c* {
      \time 2/4
      \key c \major
      \clef treble
      \tempo 4 = 88
      \omit Score.MetronomeMark
        \partial 4 e8^\markup {  \halign #-0.5 "Korfantasi"} e f( e d c) c( b a b) c( c d e) e( d)
    }
  }
}
</score>

: <score vorbis="1" lang="lilypond">
\new Score {
  \new Staff {
    \relative c {
      \time 4/4
      \key d \major
      \clef bass
      \tempo 2 = 60
      \omit Score.MetronomeMark
        fis2^\markup {  \halign #-0.5 "Niende symfoni"}( g4 a) | a4( g fis e) | d2( e4 fis) | fis4.( e8) e2
    }
  }
}
</score> 

== Tekst ==
Den østerrikske embetsmann og forfatter [[Christoph Kuffner]] fikk i oppdrag å lage teksten til Beethovens musikk. Teksten fremgår ikke i oversiktene over Kuffners verker, men i 1852 opplyste Beethovens elev [[Carl Czerny]] at Kuffner var forfatteren. Nyere forskning har bekreftet dette, ved gjenfinningen av en anonym anmeldelse i *Annalen der Literatur und Kunst* *in dem Oesterriechischen kaiserthume*, *Intelligenzblatt'' februar-heftet 1809, der det også fremgår at Kuffner var forfatteren. Kuffners tekst understreker musikkens og ordets evne til å bringe kjærlighet og fred. 

## Referanser