open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cyclomorphus

***Cyclomorphus*** er en slekt av kjukebiller som omfatter noen ganske store og fargerike arter. 

## Utseende
Middelsstore, bredt ovale, rødbrune kjukebiller, dekkvingene med svarte tegninger. De ligner overflatisk på marihøner.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika (Colombia, Venezuela, Peru).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Erotylini Latreille, 1802
******** Slekten ***Cyclomorphus*** Hope, 1841
********* *[[Cyclomorphus aeneomaculatus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus alienus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus apicicornis]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus beauvoisi]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus bihamatus]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Cyclomorphus bisbimaculatus]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus bomplandi]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus chrysomelinus]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Cyclomorphus coccinellinus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus extricatus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus gibbosus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus glabratus]]* Waterhouse, 1877
********* *[[Cyclomorphus globosus]]* (Guérin-Méneville, 1841)
********* *[[Cyclomorphus humboldti]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus inflatus]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus iphicloides]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus laeviusculus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus maeander]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus octopunctatus]]* Erichson, 1847
********* *[[Cyclomorphus pertinax]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus quadriplagiatus]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus sicardi]]* Kuhnt, 1910
********* *[[Cyclomorphus sordidus]]* Gorham, 1887
********* *[[Cyclomorphus subocellatus]]* Crotch, 1876
********* *[[Cyclomorphus tumidus]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Cyclomorphus variegatus]]* Kirsch, 1865

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ottnaren

**Ottnaren** er en innsjø i Gävleborgs län mellom Torsåker i Hofors kommune, og Åsunda i Sandviken kommune. Sjøen dekker 11,54 km² og ligger 67,1 meter over havet, på samme nivå som den regulerte Ältebosjön i nord.

Ottnaren får tilsig fra Hoån og Gammelstillaån, mens utløpet er mot nord via Ältbosjön til Gavelhytteån og Storsjön. 

De vanligste fiskearter er abbor, gjedde og gjørs, men det er også utsatt regnbueørret.

## Referanser
Trans (Sveits)

**Trans** er en bygd i kommunen Tomils, i distriktet Hinterrhein i den sveitsiske kantonen Graubünden. I 2009 ble Trans sammenslått med Feldis/Veulden, Scheid og Tumegl/Tomils til den nye kommunen Tomils.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Encaustes

***Encaustes*** er en slekt av biller. Disse billene er ofte nokså fargerike og kalles derfor "pleasing fungus beetles" på engelsk. De aller fleste artene lever av sopp som vokser på død ved, særlig fruktlegemene til kjuker (Polyporaceae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke kjukebiller, brune til svarte med gule eller røde tegninger. Antennene er omtrent en fjerdedel av kroppslengden og har en tre-leddet kølle, innenfor denne perlekjede-formede. Pronotum er nesten rektangulært.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i varme områder av den Gamle verden.

## Systematisk inndeling
Navnet blir noen ganger stavet *Aulacochilus*. Artsoversikten er ufullstendig.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Encaustini Crotach, 1876
******** Slekten ***Encaustes*** Lacordaire, 1842
********* *[[Encaustes africana]]* Arrow, 1917
********* *[[Encaustes andrewesi]]* Kuhnt, 1910
********* *[[Encaustes arata]]* Arrow, 1925
********* *[[Encaustes birmanica]]* Gorham, 1896
********* *[[Encaustes brevicollis]]* Arrow, 1925
********* *[[Encaustes centaurus]]* Schaufuss, 1887
********* *[[Encaustes ceramensis]]* Gorham, 1888
********* *[[Encaustes cinctipes]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Encaustes crotchi]]* Gorham, 1883
********* *[[Encaustes cruenta]]* (W. S. MacLeay, 1825)
********* *[[Encaustes dispar]]* Lacordaire, 1842
********* *[[Encaustes flavofasciata]]* Kuhnt, 1908
********* *[[Encaustes gigantea]]* Boheman, 1868
********* *[[Encaustes hageni]]* Gorham, 1888
********* *[[Encaustes hercules]]* (Lea, 1912)
********* *[[Encaustes humeralis]]* Crotch, 1876
********* *[[Encaustes javanica]]* (Laporte de Castelnau, 1840)
********* *[[Encaustes laticollis]]* Arrow, 1922
********* *[[Encaustes malayana]]* (Guérin-Méneville, 1841)
********* *[[Encaustes marginalis]]* Crotch, 1876
********* *[[Encaustes opaca]]* Crotch, 1876
********* *[[Encaustes praenobilis]]* Lewis, 1883
********* *[[Encaustes sulcata]]* Gorham, 1888
********* *[[Encaustes verticalis]]* (W. S. MacLeay, 1825)
********* *[[Encaustes wallacei]]* Crotch, 1876
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sundhedsreformen 2024

**Sundhedsreformen 2024** er en dansk politisk avtale om en reform av helsevesenet i Danmark. Med kun fire regioner, nye lokale «sundhedsråd», en legereform og pakker for kronisk syke skal reformen bedre kvaliteten av helsetilbudene og gi en mer sammenhengende behandling. Reformen skal blant annet sikre en bedre fordeling av allmennpraktiserende leger og sykehusleger, slik at man i hele landet får adgang til en lege i nærheten.

Avtalen ble inngått 15. november 2024 mellom Mette Frederiksens andre regjering (Socialdemokratiet, Venstre og Moderaterne) og Danmarksdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Radikale Venstre.

På det strukturelle plan vil antallet regioner reduseres fra fem til fire ved sammenlegning av Region Hovedstaden og Region Sjælland til Region Østdanmark, antall medlemmer i regionsrådene vil endres (47, 31, 31, og 25 for henholdsvis Østdanmark, Syddanmark, Midtjylland, og Nordjylland, motsatt 41 i alle regioner hittil), og 17 «sundhedsråd» vil bli opprettet som et ekstra lag mellom kommuner og regioner.
Endringene er blant annet ment å få sammenheng mellom psykiatri og somatikk, gi et kapasitetsløft og få flere digitale løsninger i psykiatrien.

## Se også
* Kommunalreformen (1970) 
* Kommunalreformen (2007) 

## Referanser
Antignano

**Antignano** er en by og en kommune i provinsen Asti i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen hadde  innbyggere (2023). Antignano grenser til kommunene Costigliole d’Asti, Revigliasco d’Asti, San Martino Alfieri, Celle Enomondo, Isola d’Asti, San Damiano d’Asti.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Persöfjärden

**Persöfjärden** er en innsjø to-tre mil nord for Luleå i Norrbottens län, Sverige. Dette var tidligere en del av havet i Bottenvika, men på grunn av den pågående landhevingen er sjøen nå adskilt fra havet. Tilsvarende gjelder for de omkringliggende Gussön, Furuön og Persön, tidligere øyer som nå er landfaste.

Sjøen får tilførsel vesentlig fra Brobyån og Kvarnån i nordvest. Det naturlige utløpet er Norra kanalen i sørøst som munner ut i Furufjärden, men det er også gravd en kanal – Altersundet litt lenger sør – som munner ut i Bergnäsfjärden. Sjøen ble i 1937 senket med 1,8 meter for å vinne mer jordbruksland, og nivået ligger nå på ca. 1,5 meter over havet. Arealet er 14,8 km², men sjøen er utsatt for betydelig gjengroing, blant annet i sundet mot den nordvestre delen Smedsbyfjärden. Gjennomsnittsdybden er bare én meter.

Persöfjärden er en viktig hekke- og rasteplass for mange fuglearter, og området er utpekt som «Natura 2000»-område. Her finnes lappfiskand, horndykker, sivhauk, svømmesnipe, brushane, trane, jordugle, storlom, sangsvane og flere.

## Referanser
Stiga-Ligaen

**STIGA-Ligaen** (tidligere **Eliteserien**) er den øverste divisjonen i norsk bordtennis.

Ved overgangen til 2011/2012 sesongen ble navnet for herreklassen endret fra Eliteserien til STIGA-Ligaen. Dameserien byttet navn til STIGA-Ligaen for damer ved sesongskiftet 2022/2023. Varemerket STIGA sponser ligaen.

Ligaen er delt inn i egne avdelinger for både damer og herrer.

## Serien
I STIGA-Ligaen sesongen 2025/2026 er det totalt 8 lag som deltar i herreklassen. På damesiden er det totalt 6 lag.

Sesongen består av flere seriehelger hvor lagene møtes, hvor de fire beste lagene etter endt seriespill (grunnserie) kvalifiserer seg til "Final Four" (semifinaler)

I STIGA-Ligaen for herrer rykker klubb/lag som blir nr. 8 ned til 1. divisjon. Lag nr. 7 spiller kvalifisering mot lag nr. 2 i 1. divisjon om den siste plassen i STIGA-Ligaen. Laget som blir nr. 1 i 1. divisjon rykker direkte opp til øverste divisjon.

Kategorien årets lagspiller kåres hvert år og går til spilleren med flest singelseiere.

## Klubber sesongen 2025/2026

### Herrer

* Stord BTK
* Laksevåg BTK
* Notodden BTK
* B-72
* Fornebu BTK
* Snarøya BTK
* Jevnaker BTK
* Harestua IL-BTG

### Damer

* Fokus BTK
* Kobra BTK
* Trondheim BTK
* B-72
* Notodden BTK
* Harestua IL-BTG

## Referanser
Mussolini-familien

**Mussolini-familien** er en kjent italiensk familie, mest kjent gjennom Benito Mussolini, som var Italias statsminister og leder for det nasjonale fascistpartiet *[[Partito Nazionale Fascista]]*. Andre medlemmer av familien inkluderer:

* Alessandro Mussolini (1854–1910) og Rosa Maltoni Mussolini (1858–1905)
** Benito Mussolini (1883–1945) og hans hustru Rachele Mussolini (1890–1979)
*** Edda Mussolini (1910–1995), gift med Galeazzo Ciano.
**** Fabrizio Ciano (1931–2008), forfatter
*** Vittorio Mussolini (1916–1997) filmskaper
**** Guido Mussolini (1937–2012)
***** Caio Giulio Cesare Mussolini (født 1968), italiensk politiker
*** Bruno Mussolini (1918–1941)
*** Romano Mussolini (1927–2006), pianist
**** Alessandra Mussolini (født 1962), barnebarn av Benito
***** Romano Floriani Mussolini (født 2003), fotballspiller
**** Rachele Mussolini (født 1974), politiker for Italias brødre
*** Anna Maria Mussolini (1929–1968), datter av Benito
** Arnaldo Mussolini (1885–1931), journalist og politiker
*** Rosa Mussolini (1859–1905)
** Edvige Mussolini (1888–1952) journalist

## Referanser
Eventyrerne: Jakten på spektralsteinene

***Eventyrerne: Jakten på spektralsteinene*** er et norsk, rollespilldrevet lyddrama i podkastformat fra NRK. Historien er satt til Brødrene Dals univers. I motsetning til et vanlig lyddrama der handlingen er forhåndsbestemt, vil mye av handlingen avgjøres av valg spillerne tar og rulling med terninger. Aslak Maurstad er spillmester, mens Kristine Grændsen, Vidar Magnussen og Isalill Kolpus spiller de tre eventyrerne.

De fire første av totalt atten episoder ble sluppet 1. januar 2026, deretter blir det sluppet nye episoder hver torsdag.

## Handling

Kunsttyven Ågot E. Blomkvist (Kolpus), brannmannen Geir Slire Sverdkastberg (Magnussen) og kattedamen Vibeke Wie (Grændsen) våkner opp på en strand i vikingetiden. De kommer i kontakt med en mann som viser seg å være Professor Drøvel. Han forteller dem at han sammen med sin kollega Professor Kråkeving har bygd en tidsmaskin, men at Kråkeving nå har forrådt ham. Kråkeving har stjålet tidsmaskinen og har dratt for å finne alle 10 spektralsteinene, for å kunne endre verdenshistorien. Drøvel ber om hjelp fra eventyrerne for å finne steinene før professor Kråkeving. Dette tar eventyrerne ut på en tidsreise som blant annet inkluderer vikingetiden, 60-tallets New York, det ville vesten, og en postapokalyptisk utgave av Oslo. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Stenodrilus

***Stenodrilus*** er en liten slekt av biller.  Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

## Utseende
En liten (4,7-5 millimeter), spinkel, fint hårete, brun bille. Pronotum er brungult, dekkvingene brunsvarte. Antennene er trådformede, 11-leddete, noe lengre enn hode + pronotum. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne. Hos denne arten er det ytterste palpeleddet pølseformet, men ikke påfallende langt. Pronotum er firkantet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er myke og forkortede, dekker ikke mesteparten av bakkroppen. Bakkroppen er sylindrisk, beina brune og middels lange.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico (Chiapas).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien **[[Telegeusidae]]** Leng, 1920 (ev. del av Phengodidae)
***** Slekten ***Stenodrilus*** López-Pérez & Santiago-Caballero, 2021
****** *[[Stenodrilus rodolfoi]]* (López-Pérez & Santiago-Caballero, 2021)
 	 
 	                                               

## Referanser


## Kilder
Telegeusidae i *Tree of Life* (med foto av David Maddison): http://www.tolweb.org/Telegeusidae/9203

## Eksterne lenker
*
Leigh (Stor-Manchester)

**Leigh** er en engelsk by i grevskapet Stor-Manchester i regionen Nordvest-England. Byen har rundt 48 000 innbyggere, og ligger 10 km sørøst for Wigan og 19 km vest for Manchester.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mycophtorus

***Mycophtorus*** er en slekt av kjukebiller. Disse billene er ofte nokså fargerike og kalles derfor "pleasing fungus beetles" på engelsk. De aller fleste artene lever av sopp som vokser på død ved, særlig fruktlegemene til kjuker (Polyporaceae).

## Utseende
Små til middelsstore, kort ovale, blanke, gjerne rødbrune kjukebiller. **Hodet** er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er oftest lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete, med en tre til fem-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, mer eller mindre firkantet til halvsirkelfomet, fint punktert, vanligvis uten påfallende hår. Det har en markert siderand og en slett overflate. **Dekkvingene** er glatte, vanligvis med markerte, fine punktrekker. De har vanligvis mørk grunnfarge, ofte med røde flekker eller tverrbånd. Hos mange tropiske arter er dekkvingene trukket ut til en spiss bakerst. **Beina** er ganske korte, føttene fem-leddete. **Larvene** kan variere mye i utseende. Larver som utvikler seg i kortlivede ressurser (for eksempel hattsopper, som brytes ned svært raskt) er bløte, bleke og marklignende, og utvikler seg svært raskt. De som utvikler seg i mer langvarige ressurser som for eksempel kjuker er gjerne harde og sterkere pigmenterte.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling
Listen har bare med typearten, det er beskrevet ca. 25 arter i denne slekten.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen praktkjukebiller, Tritomini Curtis, 1834
******** Slekten ***Mycophtorus*** Lacordaire, 1842 
********* *[[Mycophtorus melanocerus]]* Lacordaire, 1842 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Erik Lie (skuespiller)

**Erik Lie** (1948–2026) var en norsk skuespiller og dikter.

Lie tok skuespillerutdanning ved Romerike Folkehøgskole (1967–1968) og Statens Teaterhøgskole (1968–1971). Han var tilknyttet en rekke norske teatre, blant annet Trøndelag Teater (1971–1976), Det Norske Teatret, Oslo Nye Teater, Nordland Teater, Torshovteatret, Nationaltheatret, Riksteatret og Rogaland Teater.

Ved siden av skuespillerarbeidet virket Lie også som regissør, tekstforfatter og gjendikter. Han regisserte blant annet ved Bikuben Musikkteater og Nadderud Teatergruppe, og gjendiktet tekster av Bertolt Brecht til forestillinger på Det Norske Teatret. I 1991 mottok han publikumsprisen ved Det Åpne Teater for stykket *Linerla og kastanjetreet*.

Fra begynnelsen av 1990-årene var Lie bosatt på Lillehammer, der han ble en markant kulturaktør som konferansier, tekstforfatter og instruktør, blant annet i forbindelse med Vinter-OL 1994. Han arbeidet også med kabaret, turnévirksomhet i Norge og USA, og skrev og fremførte tekster til kulturarrangementer og næringsliv.

Lie hadde senere oppdrag innen radio, fjernsyn, film og Radioteateret, og medvirket i dubbing av animasjonsfilmer. Han samarbeidet blant annet med Sven Nordin om oversettelse og bearbeidelse av *Hulemannen*. I 2007–2009 vendte han tilbake til Det Norske Teatret, hvor han blant annet medvirket i Stein Winges oppsetning av *Henrik IV*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ougenweide

**Ougenweide** var et tysk progressiv rock- og folkrockband dannet i Hamburg, Vest-Tyskland i 1970. De var opprinnelig musikalsk aktive mellom 1970 og 1985, og deretter igjen mellom 1996 og 1998. Navnet på bandet stammer fra høymiddeltysk, som betyr «en fryd for øynene». De fremførte en rekke middelalderballader. De var påvirket av Amazing Blondel og Fairport Convention fra Storbritannia.

## Historie
Forgjengeren til bandet ble faktisk dannet i 1969 (på den tiden var de hobbymusikere). Offisielt ble bandet imidlertid grunnlagt våren 1970, og navnet ble inspirert av en sang av den middelalderske tyske minnesängeren Neidhart von Reuental. Bandets andre studioalbum med tittelen *All die weil ich mag*, som ble utgitt i 1974, var inspirert av Merseburger-besværgelsene. De sang både på tysk og latin så vel som gammelhøytysk. En bemerkelsesverdig litterær innflytelse på bandet var representert av fablene til Æsop (dvs. på sangen *Der Fuchs und der Rabe*).

## Diskografi
### Studioalbum
* *Ougenweide* (1973)
* *All die weil ich mag* (1974)
* *Ohrenschmaus* (1976)
* *Eulenspiegel* (1976)
* *Frÿheit* (1978)
* *Ousflug* (1979)
* *Ja-Markt* (1980)
* *Noch aber ist April* (1981)
* *Sol* (1996)
* *Herzsprung* (2010)

### Livealbum
* *Ungezwungen* (1977; 2007)
* *Wol mich der Stunde* (2004)
* *Ouwe war* (2005)

### Samlinger
* *Liederbuch Ougenweide* (1979; 1988)
* *Lieder aus 9 Jahrhunderten* (1983)
* *Ougenweide* / *All die weil ich mag' (2006)
* *Ohrenschmaus* / *Eulenspiegel* (2006)
* *Walther von der Vogelweide - Saget mir ieman: waz ist Minne?* (2007)
* *Frÿheit* / *Ousflug* (2007)
* *Ja-Markt* / *Noch aber ist April'' (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Ougenweide på iTunes
*  Ougenweide på YouTube
Nordisk sløyd- og tekstillærerforbund

**Nordisk sløyd- og tekstillærerforbund** (NST) er en nordisk organisasjon etablert i 1969 for å fremme samarbeidet mellom fagene på tvers av landegrensene i Norden. Medlemsforeningene er Danmarks Sløydlærerforening og Danmarks Håndarbeidelærerforening, Tekstiiliopettajaliitto (Textillärarförbundet i Finland), Færøya Handarbeidislærarfalag, Felag TExtilkennara og Felag Islenskra smidakennara (Islands sløydlærerforening), norske Kunst og design i skolen og svenske  Lärerförbundets avdeling *Ämnesrådet i Slöjd*.

Forbundets årsmøte avholdes på skift i de seks medlemslandene. Formålet med sammenslutningen er å ha et felles forum til å ivareta de felles interessene innen fagene sløyd, håndarbeid og materiell design.

Parallelt eksisterer det nordiske samarbeidsorganet NordFo, som har som mål å bidra til å ivareta forskning og utvikling innen de materielle verkstedfagene.

## Eksterne lenker

* NST-informasjon  28. februar 2008 hos  
* NST-forbund  29. januar 2011 hos
Kunst og design i skolen

**Kunst og design i skolen** (opprinnelig **Norsk Tegne- og Håndarbeidslærerforbund** (NTHF)) er en norsk medlems- og interesseorganisasjon etablert i 1931.

Forbundet ble stiftet av kunstneren og skolemannen Rolf Bull-Hansen, i samarbeid med Adolf Digranes; etter hvert ble også Signy Trætteberg en av drivkreftene.

## Tidsskrift
Organisasjonen gir ut tidsskriftet *FORM*, med (per 2026) fire utgaver i året.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Organisasjonens hjemmeside *[https://www.kunstogdesign.no/ kunstogdesign.no]*. Besøkt 7.&nbsp;januar 2026.
Tertnes Holding Arena

**Tertnes Holding Arena** er hjemmebanen til Askøy Fotball, en fotballklubb som per 2026 spiller i 3. divisjon for fotball for menn. Under runde 3 i NM i fotball for menn i 2024 hadde arenaen 2567&nbsp;tilskuere i en fotballkamp mellom Askøy Fotball og SK Brann.

## Referanser
Puostijärvi

**Puostijärvi** er en innsjø i Övertorneå kommune, Norrbottens län i Sverige. Sjøen er ca. 14 kilometer lang i nord-syd retning, og gjennomstrømmes av elva Puostijoki. Nær sjøens nordende ligger grenda Puostijärvi ved länsväg 799. 

Sjøen ligger 97,2 meter over havet, og dekker 13,7 km².

Puostijärvi er regulert for kraftproduksjon med demning i utløpet ved Ekfors nær sørenden. Det har vært en rekke rettstvister omkring kraftselskapet Ekfors Kraft og dets eiere.

## Referanser
Jøssingfjord Vitenmuseum

**Jøssingfjord Vitenmuseum** er et museumsbygg fra 2022 ved Jøssingfjorden, som eies og driftes av Dalane folkemuseum. 

Målet med museet er å vise frem regionens rike historie, med spesielt fokus på mineralressursene som har formet regionen i århundrer. Prosjektet har vært krevende å finansiere og prosjektet ble også skadelidende da hovedentreprenøren gikk konkurs mot avslutningen av byggeperioden. Museet ble derfor åpnet med begrenset innhold, med en enkel utstilling, filmfremvisning av en lokal krigsfilm og en kafé. Imidlertid kom finansieringen av hovedutstillingen på plass i 2023 og museet regnet da med å starte normal drift til sommersesongen 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*https://dalanefolkemuseum.no/avdelinger/jossingfjord-vitenmuseum/
Virud synger Vold skriver Dylan

***Virud synger Vold skriver Dylan*** er et musikkalbum med Kåre Virud. Platen ble utgitt i  og inneholder 11 sanger skrevet av Bob Dylan, og er oversatt til norsk av Jan Erik Vold. Sangene er hentet fra Volds *Bob Dylan: Damer i regn – 70 sanger på norsk.*

Platen ble første gang utgitt på CD i 2005 i remastret utgave med tittelen *Sitte fast på Notodden...* og senere som en del av Norske albumklassikere-serien.

## Sporliste
Alle komposisjoner av Bob Dylan, med tekster oversatt til norsk av Jan Erik Vold.
# «Eskimoen Quinn»
# «Det ække meg, tjei»
# «Kjære rikstelefondame»
# «Akkurat som ei dame»
# «Jeg skal være mann din i natt»
# «Tru hva du trur, det er greitt»
# «Sitte fast på Notodden med Briskeby blues på nytt»
# «På kjøret igjen»
# «Stiller et døgn for mye»
# «Svever i det blå»
# «Når som helst nå»

CD-utgaven fra 2005 inneholder i tillegg tre demoinspillinger: «Sitte fast på Notodden med Briskeby blues på nytt» og «Mannen i meg» innspilt i Skien i 1984 samt et hjemmeopptak av «Alt som var er over, Søster Blå» fra 1992. «Mannen i meg» og «Alt som var er over, Søster Blå» er også hentet fra *Bob Dylan: Damer i regn – 70 sanger på norsk.*

## Medvirkende

* Kåre Virud – sang og gitar
* Brynjulf Blix – orgel, piano, el-piano, clavinet, synthesizer, string-ensemble, tamburin og bakgrunnsvokal
* Sveinung Hovensjø – bass
* Ingar Nordberg – trommer
* Per Roar Øian – bakgrunnsvokal
* Erik Balke – altsaksofon
* Jan Erik Vold – bakgrunnsvokal på «Eskimoen Quinn»
* Svein Gundersen – produsent, bakgrunnsvokal på «Eskimoen Quinn»
* Tore Tambs Lyche – lydtekniker
* Per Sveinson – lydtekniker
* Odd Hoff-Petersen – illustrasjon og design
* Thomas Bryn – fotografi

### Medvirkende på demoinnspillingene av «Sitte fast på Notodden med Briskeby blues på nytt» og «Mannen i meg»

* Kåre Virud – sang og gitar
* Øyvind Moen – gitar og kor
* Jon Jarle Haugen – piano, sythesizer og trekkspill
* Tor Arve Stenersen – trommer og perkusjon
* Jan Erik Salater – bass
* Guttorm Guttormsen – altosaksofon
* Leif Winther  – barytonsaksofon

### Medvirkende på hjemmeopptak av «Alt som var er over, Søster Blå»

* Kåre Virud – sang, gitarer, bass og perkusjon

## Referanser


## Eksterne lenker
Plagiopisthen

***Plagiopisthen*** er en slekt av biller. Disse billene er ofte nokså fargerike og kalles derfor "pleasing fungus beetles" på engelsk. De aller fleste artene lever av sopp som vokser på død ved, særlig fruktlegemene til kjuker (Polyporaceae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke kjukebiller, brune til svarte med gule eller røde tegninger. Antennene er omtrent en fjerdedel av kroppslengden og har en tre-leddet kølle, innenfor denne perlekjede-formede. Pronotum er nesten rektangulært.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Artene er beskrevet fra Mosambik og Kongo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Encaustini Crotach, 1876
******** Slekten ***Plagiopisthen*** Thomson, 1856
********* *[[Plagiopisthen abakoides]]*
********* *[[Plagiopisthen ferrugineus]]* Arrow, 1917
********* *[[Plagiopisthen laevistriatus]]* Arrow, 1917
********* *[[Plagiopisthen paradoxus]]* Thomson, 1856
********* *[[Plagiopisthen quadriplagiatus]]* Schenkling
********* *[[Plagiopisthen rufovittatus]]* Harold

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Benjamin Vogt (1901–1971)

**Benjamin Vogt** (1901–1971) var en norsk forretningsmann, jurist, sjøoffiser og skribent.

Han var sønn av politikeren og diplomaten Benjamin Vogt og hans kone Andrea Severine (Daisy), født Heyerdahl. Han vokste opp dels i Stockholm og London, der faren var Norges ambassadør, og dels i Kristiania (Oslo).

Han utdannet seg, i likhet med sin far, til jurist, men gjorde sin karriere i industrien. Han arbeidet noen år for det norsk-russiske sagbrukskonsernet Russnorvegoles i Sovjet-Russland, senere som trelastagent i London og eier av et aluminiumsverk i Birmingham, der han utviklet en ny prosess for forkromming av aluminium. Han var Norges ulønnede visekonsul i Birmingham fra 1937 til 1940.

Ved Tysklands angrep på Norge den 9. april 1940 befant Vogt seg i Oslo. Han fulgte Arne Sundes styrke opp Gudbrandsdalen og deltok i tilfangetagningen av tyske fallskjermjegere på Dombås. Sunde og Vogt fikk så i oppdrag av Nygaardsvold-regjeringen å følge skipsfartsdirektør Øivind Lorentzen, sammen med gulltransporten, fra Åndalsnes den 23. april for å bygge opp Nortraship-administrasjonen i London. Forholdet mellom Vogt og Rederiforbundets representant Ingolf Hysing Olsen ble konfliktfylt, så Vogt fikk i oppdrag å bygge opp Nortraships kontor i Montréal. Der ble han værende til 1941.

Vogt mente i sin memoarbok *Vår ære og vår avmakt* (1967) at han var presset ut av Nortraship av en rederklikk. Han kritiserte ellers den avdøde ambassadør Erik Colban, som han mente hadde opptrådt på en slik måte at den norske handelsflåten kunne ha endt med å bli rekvirert av britene. Norge ville i så fall ha mistet sin frihet og selvstendighet til sjøs, og ikke vært noen alliert makt å regne med i krigsoppgjøret, resonnerte Vogt. Ifølge Vogt var generalkonsul Gabriel Conradi den som tok initiativ, «fordi han mente at [Colban] sviktet», og var den som hadde størst betydning for etableringen av Nortraship.

Fra 1942 til 1946 tjenestegjorde Vogt i den norske Marinen, først som kanonskytter i de arktiske konvoiene, senere intendanturen og admiralstaben. Han trådte ut av tjeneste med kapteinløytnants grad.

Benjamin Vogt ble i etterkrigstiden en kjent skribent og foredragsholder om politikk og økonomi. Han var tilknyttet Libertas og ble oppfattet som sterkt konservativ, ofte i opposisjon til sitt eget parti Høyre, som han kritiserte for å være for ettergivende.

Vogt giftet seg etter krigen med Jane Borchgrevink og bosatte seg i Kalstadkilen ved Kragerø. Sammen bygde de opp Bergland hyttepark og selskapslokaler.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
*
Prepopharus

***Prepopharus*** er en slekt av kjukebiller som omfatter noen ganske store og fargerike arter. 

## Utseende
Middelsstore, bredt ovale og hvelvede, glatte og blanke, gjerne gule og svarte kjukebiller. Artene kan minne mye om marihøner, men er ikke i nært slekt med disse.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Panama i nord til Brasil i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Erotylini Latreille, 1802
******** Slekten ***Prepopharus*** Erichson, 1847
********* *[[Prepopharus americanus]]* (Voet, 1778)
********* *[[Prepopharus barytopoides]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus bitaeniatus]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Prepopharus chamaeleo]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Prepopharus diffinis]]* Erichson, 1847
********* *[[Prepopharus disputabilis]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus duplicatus]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus duponcheli]]* (Chevrolat, 1834)
********* *[[Prepopharus eduardoi]]* Alvarenga, 1976
********* *[[Prepopharus herbsti]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Prepopharus impluviatus]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Prepopharus maculiforus]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus notatus]]* (Olivier, 1791)
********* *[[Prepopharus obliteratus]]* (Erichson, 1847)
********* *[[Prepopharus opalizans]]* (Lacordaire, 1842)
********* *[[Prepopharus partitus]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus pustuliforus]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus tricolor]]* (Mader, 1942)
********* *[[Prepopharus undatus]]* (Fabricius, 1801)
********* *[[Prepopharus varicollis]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Prepopharus xanthomelas]]* (Crotch, 1873)

## Referanser




## Kilder

* Skelley, P.E. 2001. Pleasing fungus beetles of North America. Family Erotylidae (med bilder av mange slekter). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Paul/introduction.html

## Eksterne lenker
*
Vigilante

En **vigilante** (fra spansk *vigilante*, «vakt») er en person som tar loven i sine egne hender, eller forsøker å straffe noen for å bryte loven uten å ha rett til det. Begrepet kobles blant annet til mobber som bedrev lynsjing i Sørstatene i USA, og det forsøkes å skille det fra mer akseptable former for selvtekt som borgerarrest. 

## Referanser

## Litteratur

* Bateson, Regina. "The politics of vigilantism." *Comparative Political Studies* 54.6 (2021): 923-955. online
* Bjørgo, Tore, and Miroslav Mareš, eds. *Vigilantism against Migrants and Minorities* (Routledge, 2019), 19 essays by experts on Europe and North America.
*Comfort Ero, "Vigilantes, Civil Defense Forces and Militia Groups: The other side of the privatization of security in Africa," *Conflict Trends* (June 2000): 25–29.
* Culberson, William C. *Vigilantism: Political history of private power in America* (Greenwood, 1990).
* Faris, Stephen. "Nigeria's Vigilante Justice," *Mother Jones* (April 25, 2002)  online
*Huggins, Martha K. editor, ''Vigilantism and the State in Modern Latin America: Essays on Extralegal Violence'', Praeger/Greenwood, 1991.
* Johnston, Les. "What is vigilantism?." *British Journal of Criminology* 36.2 (1996): 220-236. https://doi.org/10.1093/oxfordjournals.bjc.a014083
* Kantor, Ana, and Mariam Persson. "Understanding vigilantism." in *Informal security providers and Security Sector Reform in Liberia* (Stockholm: Folke Bernadotte Akademin, 2010). online
* Kowalewski, David. "Vigilantism." in *International handbook of violence research* (Springer Netherlands, 2003). 339-349.
* 
* Moncada, Eduardo. "Varieties of vigilantism: Conceptual discord, meaning and strategies." *Global Crime* 18.4 (2017): 403-423. online
* Pratten, David. "The politics of protection: perspectives on vigilantism in Nigeria." *Africa* 78.1 (2008): 1-15. online
* Rosenbaum, H. Jon, and Peter C. Sederberg, eds. *Vigilante politics* (U of Pennsylvania Press, 1976), essays by experts on USA, Africa and Ireland. online
* Rosenbaum, H. Jon, and Peter C. Sederberg. "Vigilantism: An analysis of establishment violence." *Comparative Politics* 6.4 (1974): 541-570. online

## Eksterne lenker
Khai Noah Lam

**Khai Noah Lam** (født 2007) er en norsk bordtennisspiller som representerer Fokus Bordtennisklubb. 

Han vant NM-gull i mixed double i 2023 sammen med Elsa Sander Bornö i NM for yngre, og i 2024 og 2025 med Christine Kalvatn i Senior-NM.

Lam nådde i 2024 finalen i Senior-NM hvor han tapte 0-4 mot Borgar Haug. Han er per januar 2026 ranket som nr. 5 i Norge.

Han flyttet til Söderhamn sommeren 2024 for å satse for fullt på bordtennis. Han debuterte i Sveriges øverste divisjon *[[Pingisligan]]* samme år, og spiller for A-laget til Söderhamn UIF.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Burgávrre

**Burgávrre** (tidl. *Purkijaure*) er en innsjø i Jokkmokk kommune, Norrbottens län i Sverige. Sjøen ligger 271,8 meter over havet, og dekker 18,53 km².

Den største tilførselselva var den fra Ráddnávrre, men da denne ble i stor grad avstengt, får Burgávrre nå tilførsel bare fra Pärlälven og Appokälven. For å unngå at vannstanden blir for lav i innsjøen, ble det anlagt en grunndam i utløpet. Det vil si en demning der damkronen ligger under vannstanden og dermed sørger for en minimumsvannstand.

## Referanser
The Lowdown (TV-serie)

**''The Lowdown** kan vise til:

* The Lowdown (britisk dokumentarserie), en britisk dokumentarserie for barn med premiere i 1988
* Lowdown (australsk TV-serie), en australsk TV-serie fra 2010-2012
* The Lowdown (TV-serie fra 2025), en krimkomedie-serie fra USA med premiere i 2025
The Lowdown (TV-serie fra 2025)

***The Lowdown*** er en amerikansk TV-serie i sjangeren krimkomedie. Serien hadde premiere 23.&nbsp;september 2025; den er skap av Sterlin Harjo, og hovedrollene spilles av Ethan Hawke og Keith David.

Handlingen utspiller seg i Tulsa, Oklahoma. I senter for historien er en mann som «vet for mye»; serien bygger løselig på historikeren Lee Roy Chapmans liv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Govone

**Govone** er en by og en kommune i provinsen Cuneo i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2023). Govone grenser til kommunene Costigliole d’Asti, Priocca, San Martino Alfieri, Castagnole delle Lanze, Magliano Alfieri, San Damiano d’Asti.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giske Ursin

**Giske Ursin** (født 1961) er en norsk lege og professor som har jobbet med kreftepidemiologi. Hun ble i 2011 leder av Kreftregisteret i Norge.

Hun tok medisinsk embedseksamen fra Universitetet i Bergen i 1987 og Ph.D. i epidemiologi fra University of California, Los Angeles i 1992.

Ursin har jobbet ved Avdeling for ernæringsvitenskap, Institutt for medisinske basalfag ved Universitetet i Oslo. Der ble hun professor i 2001. Hun var også tilknyttet Keck School of Medicine ved University of Southern California. 

Hun overtok som registerleder etter Frøydis Langmark i 2011.  I 2004 ble hun  medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.  Hun oppgir i 2025 at hun er områdedirektør i Folkehelseinstituttet.

Giske Ursin var i 2025 en av kandidatene ved rektorvalget ved Universitetet i Oslo, med ambisjon om å gjøre det til ett av de tretti beste i verden, i hovedsak ved å få inn store pengegaver. Med på «Team Ursin» hadde hun Harald Eia, Stefan Krauss, Heidi Beate Bentzen og Beate Rygg Johnsen.

## Referanser
Prosperastiftelsen

**Prosperastiftelsen** er en norsk stiftelse etablert i 2011 som tilbyr ideelle organisasjoner gratis konsulentbistand for å fremme mottagerens muligheter til å innfri sine samfunnsgavnlige formål.

Stiftelsen arbeider *[[Pro bono publico|pro bono]]*, og har et nettverk over hele Norge bestående av frivillige konsulenter som donerer sin tid og kompetanse til støtte for organisasjoner som stiftelsen velger ut. Prosperastiftelsen samarbeider med ulike veldedige stiftelser, som Sparebankstiftelsen SR-Bank, Gjensidigestiftelsen og Stiftelsen Dam. I 2023 fikk Prosperastiftelsen også bevilget støtte fra Sparebankstiftelsen DNB.

## Referanser
Anne Hilde Neset

**Anne Hilde Neset** (født 1973) er en norsk kurator, skribent og museumsdirektør. Hun har vært direktør for Henie Onstad Kunstsenter siden 2023. 

Neset har bakgrunn innen kuratering, skriving og kunstfaglig ledelse, og har arbeidet med prosjekter i skjæringspunktet mellom billedkunst, lyd og tverrfaglige praksiser. Før hun begynte ved Henie Onstad, var Neset direktør for Kunstnernes Hus i Oslo, hvor hun hadde ansvar for utviklingen av utstillinger og publikumsprogrammer. Tidligere var Neset kunstnerisk leder for Ny Musikk, hvor hun grunnla festivalen Only Connect og utvidet dens satsing på samtidskunst og eksperimentell lyd. 

Hun var med på å grunnlegge Electra, et uavhengig kuratorisk byrå i London med fokus på tverrfaglige kunstneriske samarbeid. Gjennom Electra samarbeidet hun med institusjoner som Tate Modern, South London Gallery og Barbican Centre om produksjon av utstillinger, forestillinger og nye bestillingsverk. Neset var i flere år assisterende redaktør i *The Wire*, et britisk magasin for eksperimentell musikk og lydkunst, og hun har bidratt til bøker og utstillingskataloger om lyd og samtidskunst.

Neset har holdt forelesninger internasjonalt og ved akademiske institusjoner, og har også arbeidet i åtte år som programleder i BBC Radio 3.

## Referanser
Beazáš

**Beazáš** (også *Pätsasj*) er en innsjø i Gällivare kommune, Norrbottens län i Sverige. Sjøen ligger 451,1 meter over havet, og dekker 13,23 km².

Ved oppdemming av det nedenforliggende Sádijávrre, flyter sjøene sammen til ett stort magasin for Vietas kraftverk.

## Referanser
Ingrid Giæver

**Ingrid Unnur Giæver** (født 1991) er en norsk skuespiller. 

I 2018 ble hun ansatt ved Trøndelag Teater.

Ingrid Giæver har blant annet medvirket i TV-serien ''Ølhunden Berit'', der hun spilte Live, en av hovedrollene. I den norske filmen ''Tre nøtter til Askepott'' (2021) spilte hun rollen som Dora.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Madkroken

**Madkroken** er en innsjø like nordøst for Braås i Växjö og Uppvidinge kommuner, Kronobergs län i Sverige. 

Sjøen ligger 195,4 meter over havet, og dekker 11,5097 km². Utløpet er mot vest til Örken.

Like ved länsväg 909 på sørsiden av sjøen finner man Sandskog badplats, tilrettelagt med toalett, grillplass og flytebrygge.

## Referanser
Vi två (film fra 1939)

***Vi två*** er en svensk dramakomedie fra 1939 regissert av Schamyl Bauman. Hovedrollene spilles av Sture Lagerwall og Signe Hasso.

## Oppfølger
I 1940 kom oppfølgeren *[[Vi tre]]*, med samme regissør og hovedrolleinnehavere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Iväg

**Iväg** er en innsjø sørvest i Bengtsfors kommune i Västra Götalands län i Sverige. 

Sjøen ligger 101,3 meter over havet, og dekker 11,36 km². Sjøen får tilførsel vesentlig via innsjøen Grann i nordvest, mens utløpet er mot nordøst gjennom Stenebyälven til Laxsjön.

I sjøen finnes mest abbor og gjedde, men også en mindre stamme av ørret, og flere andre fiskearter.

## Referanser
Laura Kaminski

**Laura Kaminski** (født 1987) er en engelsk fotballtrener som er hovedtrener for SK Brann Kvinner i Toppserien.

Hun har tidligere vært hovedtrener for Women’s Super League-klubben Crystal Palace.

## Trenerkarriere
Siden 2011 har Kaminski arbeidet som trener for en rekke klubber i engelsk kvinnefotball, deriblant Arsenal, Chelsea, Watford og Brighton & Hove Albion.

Etter hvert startet Kaminski å arbeide som assistenttrener for Tottenham Hotspur Women, hvor hun bidro til at klubben rykket opp til øverste nivå i England i 2018–19-sesongen. Tidligere var hun også i fem år tilknyttet Englands U19-landslag for kvinner.

Siden arbeidet hun som assistenttrener for Charlton Athletic W.F.C. i to år, før hun tok steget opp som sjefstrener.

I juli 2023 fikk Kaminski sin første hovedtrenerjobb i karrieren for Crystal Palace's kvinnelag, og rykket opp til Women’s Super League etter å ha overraskende vunnet Women's Championship i 2023–24-sesongen, med 55 scorede mål på 22 kamper.

Den 28. februar 2025 fikk Kaminski sparken, da klubben lå sist på tabellen med seks poeng etter fjorten kamper.

Den 7. januar 2026 meldte BA at Kaminski ble ny trener for SK Brann Kvinner før 2026-sesongen.

## Meritter
**Individuelt**

* Women's Championship – Månedens trener: september 2023 og februar 2024
* Women's Championship – Årets trener 2023–24 

**Crystal Palace Women**
* Women's Championship: Vinner, 2023–24

## Referanser

## Eksterne lenker
* Laura Kaminski hos The FA
*
Ricardo Leoncio Elías Arias

**Ricardo Leoncio Elias Arias** (1874-1951) var president i den midlertidige militærjuntaen i Peru i fem dager fra 1. til 5. mars 1931.

## Referanser
9. serierunde i Women’s Super League 2025/26

Den **niende serierunden i [[FA Women’s Super League|Women’s Super League]] [[Women’s Super League 2025/26|2025/26]]** startet lørdag 15. november 2025 klokken 14:30, med Manchester-derbyet. De resterende kampene ble spilt søndag 16. november. 

## Tabell

## Kampfakta

----

----

----

----

----

----

## Referanser
Rymmen

**Rymmen** er en innsjø nordvest i Växjö kommune i Jönköpings län, på grensen mot Värnamo kommune i Kronobergs län i Sverige. 

Sjøen ligger 175,1 meter over havet, og dekker 13,44 km². Utløpet er mot vest til Ketteln, Lången og Årån.

## Referanser
Lars Øystein Ursin

**Lars Øystein Ursin** (født 1971) er en norsk filosof og professor i etikk ved NTNU i Trondheim.

Ursin er oppvokst i Glomfjord i Nordland.  Etter å ha studert filosofi ved Universitetet i Tromsø og Universitetet i Oslo (cand.mag, 1994) har han jobbet ved NTNU i Trondheim siden 1996 som forsker, amanuensis og fra 2023 som professor. Ursin oppgir sine fokusområder som å være etikk, herunder medisinsk etikk, forskningsetikk og dyreetikk.

Han tok hovedfag ved Filosofisk Institutt på NTNU i 1998 på avhandlingen «Toverdensproblemet», og doktorgrad i 2008 på avhandlingen «The informed consenters», som omhandlet etikken i større helseundersøkelser. 

Ursin hadde utenlandsopphold ved *The Hastings Center for Bioethics* i New York i 2007 og Monash University i Melbourne 2009–10. I perioden 2022–2026 satt han i Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag.

## Referanser
Stefan Krauss

**Stefan Johannes Karl Krauss** (født 1961) er en tysk-norsk forsker og medisinprofessor ved Universitetet i Oslo.

Han studerte 1981–1987 ved Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg i hjembyen i Tyskland og 1987–1990 ved Deutsches Krebsforschungszentrum og doktorgrad fra Universitetet i Heidelberg.Han tilbrakte 1990–1991 ved Universitetet i Tromsø som post-doc, 1991–1992 ved University of Michigan, 1992 ved King's College London og 1992–1994 ved Molecular Embryology Laboratory Imperial Cancer Research Fund (ICRF), Developmental Biology Unit, Department of Zoology i Oxford. I 1993 publiserte han en artikkel om pinnsvinproteinet i sebrafisk.

Han var tilsatt 1994–1999 ved Universitetet i Tromsø som professor, ved Lund Universitet i Sverige 1995–1997. Krauss ble i 1998 en av tre (sammen med Harald Stenmark og Helga Refsum) i elitesatsingen fra Norges forskningsråd, den såkalte «toppforskningsgruppen». Gruppen ble videreført i 2002. 

Siden 1999 har han vært tilknyttet som professor ved Oslo Universitetssykehus.  I 2005 var han leder for Nasjonalt senter for stamcelleforskning (etablert 2003). Han var leder for CAST Biomedical Innovation Center i Oslo fra 2007 til 2015. Siden 2017 har han vært direktør for Senter for fremragende forskning (*Developing an integrated open access organ on chip platform for drug discovery*), Senter for biohybridteknologi ved Institutt for medisinsk biologi.

Ifølge hans egen webside, forsker han på å «utnytte morfogenetisk signalering for å forbedre utviklingen av organoider og integrering av disse i mikro-fysiologiske chip systemer».  
:''Se Organ på brikke for mer info om organoider
Krauss var i 2025 med på Giske Ursin sitt lag som prorektor-kandidat, i konkurransen om å bli rektor ved Universitetet i Oslo.

## Referanser
Vesuvian

**Vesuvian**, **vesuvianitt** eller **idokras** er et komplekst kalsium- og aluminiumsilikatmineral oppkalt etter Vesuv i Italia. Den kjemiske formelen er Ca10(Mg,Fe)2Al4(SiO4)5(Si2O7)2(OH)4 og er et sorosilikat.

Mineralet krystalliserer i en rekke ytre former, oftest som fire- til åttesidige krystaller, mens den indre strukturen er i henhold til det tetragonale krystallsystemet. Vesuvian er ikke et sjeldent mineral, men edelstens‑kvalitet av vesuvian er sjelden. Vesuvianitt finnes i mange forskjellige farger, de grønne krystallene er litt lysere enn de brune.

## Forekomster
Den finnes mange steder i verden, men noen områder er spesielt kjent for store, rene eller vakre forekomster. Jeffrey-gruven i Québec i Canada er ett av stedene, andre er Vesuv i Italia, Sveitsiske Alper og California.

I Norge finner man vesuvian flere steder. Eg‑lokaliteten og Kongsgårdskogen ved Kristiansand, Hamrefjell i Øvre Eiker og i Sauland i Telemark hvor man finner en sjelden blå variant kalt cyprin.

## Bruksområder
Kvaliteten på krystallene avgjør bruksområde. Vesuvian blir slipt og brukt som smykkestein, den kan sages og poleres til dekorplater og små figurer.

## Referanser