open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eduard Bachl

**Eduard Bachl** (1899–1968) var en tysk SS-Oberführer i Allgemeine SS (1939) og Waffen-SS (1944).

## Liv og virke
Bachl deltok i første verdenskrig. Etter krigen livnærte han seg som handelsassistent og bokholder, men ble arbeidsløs mot slutten av 1920-årene. Han ble medlem av NSDAP i 1923 og meldte seg inn igjen etter partiets midlertidige forbud den 8. august 1925 (medlemsnummer 14.179). Samtidig ble han medlem av SA i 1925, før han i 1926 gikk over til SS (SS-nummer 651). I desember 1931 ble han ansatt på heltid i administrasjonen hos Reichsführer SS Heinrich Himmler. Etter at nasjonalsosialistene kom til makten, arbeidet han fra 1934 til 1938 som personalreferent hos Reichsführer SS og ledet i 1938/39 administrasjonskontoret ved SS-Oberabschnitt Elbe. I 1939/40 hadde han ansvar som stabsintendant (IVa) for forsyningen til 12. SS-Totenkopfstandarte. Fra 1940 til 1942 ledet han administrasjonskontoret ved SS-Oberabschnitt West.

Etter invasjonen av Sovjetunionen skrev han i september 1941 skriftet «Der Kampf im Osten». Fra slutten av januar 1942 var han intendant (IVa) i Kampfgruppe Jeckeln, som var ansvarlig for krigsforbrytelser. Fra begynnelsen av august 1942 til midten av januar 1945 var han SS-Wirtschafter i staben til Høyere SS- og politifører Ostland og Russland-Nord, Friedrich Jeckeln. I Latvia var han som SS-Wirtschafter involvert i jødeforfølgelsene. Bachl og Wilhelm Schitli, som hadde ansvar for tvangsarbeid for jøder, hadde også kommandoen over SS-administrasjonen ved konsentrasjonsleiren Kauen.

Selv etter oppløsningen av HSSPF Ostland fortsatte han å tilhøre Jeckelns stab frem til våren 1945. I sluttfasen av andre verdenskrig, fra slutten av mars til begynnelsen av mai 1945, var han SS-Wirtschafter hos sjefen for Waffen-SS i Norge. Etter krigen ble han internert i Akershus festning.

Senere levde Bachl som ansatt i München. En etterforskning mot ham i Hamburg etter hans død ble avsluttet i 1973 uten resultat.

## Litteratur

* Jan Erik Schulte: *Tvangsarbeid og tilintetgjørelse. SS' økonomiske imperium. Oswald Pohl og SS-Wirtschafts-Verwaltungshauptamt 1933–1945.* Schöningh, Paderborn m.fl. 2001,  (Samtidig: Bochum, Univ., Diss., 1999).  Wolfgang Proske: *Høyre hånd for HSSPF Ostland i økonomi- og administrasjonsspørsmål: Eduard Bachl*, i: Wolfgang Proske (red.): *Gjerningsmenn Hjelpere Medløpere*. Bind 13: NS-belastede fra Niederbayern. Kugelberg, Gerstetten 2022, , s. 22–37.

## Referanser
Emil Höring

**Emil Höring** (1890–1973)var en tysk politioffiser og SS-leder, sist med rang som generalmajor i politiet og SS-gruppenführer under andre verdenskrig.

## Liv og virke
Höring begynte sin militære karriere som flaggspiller i 18. infanteriregiment i den bayerske hæren i 1909 og fullførte krigsskolen i München. Han deltok kontinuerlig i første verdenskrig som løytnant og deretter oberløytnant (fra 1915), og ble flere ganger utmerket. I september 1920 ble han løst fra hæren. Deretter begynte han i Bayerische Landespolizei som oberløytnant, og ble forfremmet til kaptein i januar 1923 og deretter major tidlig i juni 1933.

I august 1935 ble han overført til gendarmeriet som følge av oppløsningen av Bayerische Landespolizei. Han ble medlem av NSDAP 1. mai 1937 (medlemsnummer 4.402.533). Etter Anschluss med Østerrike overtok han ledende politifunksjoner i Salzburg fra 11. mars 1938. Fra desember 1938 til september 1939 var han inspektør for ordningspolitiet (IdO) i Reichenberg i Reichsgau Sudetenland. I april 1939 ble han tatt opp som standartenführer i Allgemeine SS og ble SS-leder ved stabene til SS-Oberabschnitt „Elbe“ i Dresden.Etter krigens utbrudd var han fra oktober 1939 til desember 1939 kommandant for ordningspolitiet (BdO) i generalguvernementet (Polen) med tjenestested i Kraków, og deretter til januar 1942 BdO i Dresden. Fra januar 1942 til mai 1943 var han BdO under Reichskommissar Josef Terboven for de tyske okkuperte områdene i Norge med tjenestested i Oslo. Fra juni 1943 til mars 1944 var han generalinspektør for gendarmeriet og kommunal beskyttelsespoliti i hovedkontoret for ordningspolitiet, og ble deretter igjen BdO i Kraków. Etter dette var han til krigens slutt i mai 1945 generalinspektør for skolene i hovedkontoret for ordningspolitiet. I de siste krigsårene fulgte han den såkalte Rattenlinie Nord til Flensburg.

## Priser

* Jernkors (1914) II. Klasse og 1. klasse
* Krigsfortjenstkors I. (1942) og II. Klasse (1941) med sverd
* Æressverd til Reichsführer SS
* SS æresring

## litteratur

* *Om reguleringspolitiets historie 1936–1945*, 1. Hans Joachim Neufeldt: *Opprettelse og organisering av hovedkontoret til ordenspolitiet* . I: Writings of the Federal Archives, utgave 3, H. Boldt Verlag, 1957, s. 110.

## Nettlenker

* ''Kort biografi og bilde av Emil Höring'' (polsk)
* Oppføring i den bayerske bibliografien

## Referanser
Molly Øxnevad

**Molly Øxnevad** (født 1996) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 2020 med romanen *En sånn rød amerikansk scooter*. Hun har senere utgitt *Feminin gange* (2022) og *Spiro* (2024).

## Liv
Øxnevad er født i 1996 og har vokst opp i Stavanger. Hun er bosatt i København i Danmark, men har tidligere bodd i Viborg.

Hun sto fram som transkvinne i starten av 2020-årene og har kritisert tilbudene for transpersoner ved Rikshospitalet i Norge. Skeive emner går igjen i noen av hennes bøker.

Hun var en av feministene bak et opprop for en inkluderende feminisme.

## Omtale
Øxnevad har fått positive tilbakemeldinger fra kritikere.

Knut Hoem hos NRK ga debutboka *En sånn rød amerikansk scooter* (2020) en positiv anmeldelse, som konkluderte i at den «er en sterk debut, som gir mening til tilværelsen.»

Boka *Feminin gange* (2022) mottok terningkast fire fra *[[VG]]*-kritiker Gabriel Michael Vosgraff Moro, som mente romanen var for kort, men at den ellers var «egnet til diskusjon og refleksjon. Kanskje særlig blant helsepersonell.» *[[Dagbladet|Dagbladets]]* Joakim Tjøstheim ga boka terningkast fem og skriver positivt om beskrivelsene av omgivelsene i boka, men uttrykker at den «er på sitt beste når Øxnevad unngår bruk av språklige bilder [...]».

*Spiro* (2024), Øxnevads tredje roman, mottok terningkast fire fra ''Stavanger Aftenblads'' Sigmund Jensen. Han kritiserer at hovedpersonen kan oppleves som «stundom sutrete» og at Øxnevad ikke fokuserer på å «etablere et troverdig rom for leserens medlevelse.» Likevel roser han at boka «åpner seg opp og får fornyet, utvidet mening» mot slutten av boka.

## Bibliografi

* *En sånn rød amerikansk scooter* (Gyldendal, 2020)
* *Feminin gange* (Oktober, 2022)
* *Spiro* (Oktober, 2024)

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forfatterprofil hos Forlaget Oktober
* Forfatterprofil  hos Gyldendal
Wilhelm Göcke

**Wilhelm Göcke** (1898–1944) var en *[[SS-Standartenführer]]* og *[[SS-Obersturmbannführer]]* i reserven av Waffen-SS, samt leirkommandant ved KZ Warszawa og KZ Kauen eller Kovno.
## Liv
Göcke avbrøt sin skolegang etter utbruddet av første verdenskrig og meldte seg frivillig til militæret som 16-åring. Som løytnant opplevde han krigens slutt og ble medlem av det nasjonalistiske frikorpset Lützow i 1919.

Göcke ble medlem av NSDAP den 1. oktober 1930 (medlemsnummer 335&nbsp;455) og av SS i 1931 (SS-nummer 21&nbsp;529). Fra april 1933 var han i ledende stillinger ved ulike SS-standarter.

Fra juni 1942 var Wilhelm Göcke leder for arbeidsleiren i Narvik, Norge, og fra juli 1942 var han leder for en leir i KZ Mauthausen. Fra juli 1943 var han leirkommandant ved KZ Warszawa, og fra september 1943 i ghettoen Kovno (= Kaunas) i Litauen. Han innehadde denne stillingen frem til juni 1944, da ghettoen var likvidert.

I ghetto Kovno hadde sionistene mest drevet kulturelle aktiviteter, med med Göckes overtakelse som kommandant i september 1943, med oppgaven å omdanne stedet til en arbeidsleir før endelig tilintetgjørelse, skjønte de at det gjaldt å forsvare seg. Kommunistene i ghettoen stod i kontakt med litauiske kommunister om dannelsen av partisangrupper. Nå måtte dette settes raskt ut i livet.

Ghettoens jødiske råd, *Judenrat*, utstyrte 300 yngre personer med våpen. I Galicja var det italienske soldater, og jøder fikk kjøpe våpen fra dem. Formann i *Judenrat* i Kovno, Elhanan Elkes (1879–1944), som hadde fått sine egne barn trygt til England, var i et opphetet møte med Göcke, der dr. Elkes sa åpent at jødene visste hvilken skjebne tyskerne hadde tiltenkt dem. Han tilbød Göcke en sjanse til å la ghettoen i fred; etter krigen «ville jødene vite å lønne ham for det». Göcke avslo tilbudet og viste til sin ære som SS-offiser. Tre uker før den røde hær rakk frem, jevnet tyskerne ghettoen med jorden ved bruk av granater og dynamitt, og rundt 2&nbsp;000 jøder ble innebrent eller skutt ned. 

Etter dette ble Göcke underlagt den høyere SS- og politiføreren (HSSPF) i *[[Operasjonssone Adriaterhavskysten|Operationszone Adriatisches Küstenland]]*, Odilo Globocnik, og drept i en aksjon mot partisaner i Italia i oktober 1944.

Vitner har hevdet at Göcke var involvert i henrettelsen av jøder.

## Referanser


## Litteratur
* Tom Segev : *The Soldiers of Evil.* *Om konsentrasjonsleirsjefenes historie* . Rowohlt, Reinbek nær Hamburg 1995, ISBN 3-499-18826-0 
* Ernst Klee : *Det tredje rikets personlige leksikon: Hvem var hva før og etter 1945.* Fischer-Taschenbuch-Verlag, Frankfurt am Main 2005, ISBN 3-596-16048-0 

## Eksterne lenker
* Ghettoen i Kovno/Kaunas
Paul Häfliger

**Paul Friedrich Häfliger** (1886–1950) var medlem av ledelsen i I.G. Farben og ble dømt som krigsforbryter.

## Liv og virke
Etter å ha fullført skolegangen i Bern, studerte Häfliger, sønn av den bolivianske generalkonsulen Johann Friedrich Häfliger, ved École de commerce supérieure i Neuchâtel fra 1903 til 1905. Etter å ha arbeidet i flere handelsbedrifter, ble han salgskorrespondent ved kjemiselskapet Griesheim-Elektron, hvor han i 1924 oppnådde stillingen som assisterende fabrikksjef i Griesheim. Under første verdenskrig ledet han fra 1915 Krigssyreskommisjonen i Berlin.

Da den kjemiske fabrikken Griesheim-Elektron i 1925 ble en del av I.G. Farbenindustrie AG, overtok han salgsansvaret for tungkjemikalier. Fra 1926 var han visepresident og fra 1938 ordinær styremedlem i I.G. Farben, hvor han også satt i det kommersielle og kjemiske utvalget. Samtidig ble han utnevnt til æreskonsul i Frankfurt av den sveitsiske regjeringen den 1. februar 1934. Han trakk seg fra stillingen den 30. april 1938.

Häfliger, som hadde vært gift med Ria Jende siden 1928 og var far til tre barn, ble tysk statsborger i 1941. Han ble tildelt Krigsfortjenstkors (1939) 1. klasse i 1942. Etter krigens slutt ble han i 1945 og 1947 arrestert av den amerikanske hæren og ble under Nürnbergprosessene anklaget i I.G. Farben-saken sammen med 22 andre tiltalte. Den 30. juli 1948 ble han dømt til to års fengsel for "plyndring og ran" i Norge. I dommen ble det uttalt:

«Häfliger var […] på en straffbar måte involvert i planene om utplyndring av Norge […] Vi er overbevist om at Häfliger, på grunn av sitt omfattende engasjement i denne saken, visste at Norsk Hydro ble tvunget til å delta i dette prosjektet mot sin vilje og uten eiernes samtykke, et prosjekt som innebar bruk av deres fabrikker til fordel for fiendtlig opprustning under en militær okkupasjon.»

## Litteratur

* Jens Ulrich Heine: *Mind & Fate: The men of IG Farbenindustrie AG (1925–1945) i 161 korte biografier.* Verlag Chemie, Weinheim 1990, ISBN 3527281444 .
* Dokumente von und über Häfliger, Paul   databasen  

## Nettlenker

* Wollheim Memorial – Biografi Paul Häfliger
* Markus M. Haefliger: ''Sveitseren Paul Häfliger er den eneste utlendingen som sitter i kaien til Nürnberg-militærdomstolen etter andre verdenskrig.'' ''Påstandene: plyndring, slaveri, deportasjon, drap.'' I: *[[Neue Zürcher Zeitung]]*, 21. juli 2020.

## Referanser
Fritz Johlitz

**Fritz Johlitz** (1898–1974) var en tysk politiker i NSDAP og medlem av Reichstag. I Deutsche Arbeitsfront (DAF) fungerte han som Gauobmann. Han utga også DAF- og NSBO-avisen Der Ruhrarbeiter i Gau Essen.

## Liv
Johlitz gikk på folkeskole, før han fullførte en læretid som låsesmed. Under første verdenskrig deltok han som frivillig. Mellom 1918 og 1920 var han medlem av et frikorps som bekjempet opprør i Øst-Slesvig. I 1927 bestod han mesterprøven og var ansatt ved motorfabrikken til Friedrich Krupp AG, hvor han ble leder for bedriftsrådet i 1933 og var medlem av tilsynsrådet fra 1933 til 1935.

Den 13. desember 1927 ble han medlem av NSDAP (medlemsnummer 71.893). I 1928 overtok han ledelsen av NSDAPs lokalavdeling i Essen og var i 1930 en av grunnleggerne av NSBO. Fra 1931 var han byrepresentant i byen Essen og ble valgt inn i Reichstag 31. juli 1932, hvor han var medlem til 1945.

Han ble til slutt president for arbeidskontoret i Essen. Under andre verdenskrig ledet han i det tysk-okkuperte Norge fra sommeren 1942 til krigens slutt i mai 1945 avdelingen for arbeid og sosialtjenester, under lederen for hovedavdelingen for folkets økonomi, Carlo Otte.

## Litteratur

* Erwin Dickhoff : *Essen-hoder – hvem var hva?* Richard Bracht forlag, Essen 1985, ISBN 3-87034-037-1 .
* Erich Stockhorst    

## Nettlenker

* Fritz Johlitz in der Datenbank der Reichstagsabgeordneten

## Referanser
Rudolf Kasper

**Rudolf Kasper** (1896–1947) var en nasjonalsosialistisk fagforeningsleder, medlem av det tsjekkoslovakiske nasjonalforsamlingen og senere SS-leder. Han var fra medarbeider for Reichskommissar Josef Terboven 

## Liv
Etter å ha fullført videregående skole i Trautenau ble Kasper i 1915 soldat i de østerriksk-ungarske landstyrkene. I mai 1917 ble han tatt til fange av italienerne, og ble løslatt i september 1919.[1] Fra 1929 til 1933 var Kasper medlem av det tsjekkiske parlamentet for det tyske nasjonalsosialistiske arbeiderpartiet (DNSAP), hvor han hadde vært fulltidsaktiv siden 1922. I 1933 ble DNSAP forbudt, dens representanter mistet mandatet, og Kasper ble satt i forhør fra oktober 1933 til mars 1934 på grunn av mistanke om å utgjøre en trussel mot den tsjekkoslovakiske republikken. Fra 1935 var Kasper funksjonær i Sudetendeutsche Partei, hvor han kom i sterk konflikt med partileder Konrad Henlein og ble midlertidig ekskludert. Mot slutten av 1938 flyttet Kasper til det tyske riket og ble medlem av NSDAP fra 1. november samme år (medlemsnummer 6.430.407), hvor han allerede hadde vært aktiv ulovlig. Samtidig hadde han jobbet som informant for Sicherheitsdienst des Reichsführers SS. Kasper arbeidet først som spesialutsending for tyskhet i Volksdeutschen Mittelstelle. I januar 1939 ble han medlem av Allgemeine SS (SS-nummer 313.997), hvor han i november 1940 oppnådde rang som Oberführer. Under andre verdenskrig var han fra juni 1940 til oktober 1941 medarbeider for "Reichskommissar for de okkuperte norske områdene" Josef Terboven, og fra januar 1942 til januar 1943 var han "Gauwalter" for DAF i Essen. Fra 1943 var Kasper offiser i Waffen-SS.

Fra 1945 bodde han i Bülzig og Wittenberg, hvor han i juli 1946 ble arrestert av det sovjetiske sikkerhetspolitiet NKWD. Ifølge sovjetiske dokumenter døde han i slutten av januar 1947 på et ukjent sted i den sovjetiske okkupasjonssonen.

## Litteratur

* Mads Ole Balling: *Fra Reval Til Buka, statistisk-biografisk håndbok for parlamentarikerne for de tyske minoritetene I Øst-Sentral - Og Sørøst-Europa 1919-1945*, Vol. 1. Dokumentation Verlag, København 1991, ISBN 87-983829-4-2, S. 293.
* Jaroslav Istedebek: *Sudeten tysk Katolisisme på Korsets Vei: Politiske aktiviteter For Sudeten tyske Katolikker i Den Første Tsjekkoslovakiske Republikk på 30-tallet*. Tenne, Oslo / Bergen 2010, ISBN 978-3-8258-9433-7 (= *Kirke og Samfunn I Karpatene-Donau-regionen*, Volum 2).

## Referanser
Direction générale de l’Armement

**Direction générale de l’Armement** (**DGA**) er en fransk myndighet med ansvar for å anskaffe våpen og utstyr til Frankrikes forsvar og å fremme fransk våpeneksport. DGA ble opprettet i 1962, har  ansatte og er underlagt Frankrikes forsvarsministerium.

DGA har også tilsyn med Frankrikes våpentekniske ingeniørkorps (*[[corps des ingénieurs de l’armement]]*), et av de franske *[[grand corps de l’État]]*.

DGAs verftsvirksomhet, *Direction des constructions navales* (DCN), ble privatisert i 2003 og omdannet til Naval Group.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Xaver Knaup

**Franz Xaver Knaup** (1893–1950) var en tysk politiker (NSDAP).

## Liv og virke
Etter å ha gått på folkeskole og en katolsk privatskole, fullførte Knaup en fireårig læretid hos forvaltningen av Provinsialbahn von Pommern. Fra 16. oktober 1912 til 1919 var Knaup medlem av den preussiske hæren, sist med rang som vizefeldwebel. Under første verdenskrig ble han utmerket med Jernkorset 2. klasse og Æreskorset.

Fra januar 1920 var Knaup ansatt i industrien. Den 1. august 1930 ble Knaup medlem av NSDAP (medlemsnummer 278.720) og ble umiddelbart leder for lokalgruppen i Kahl. Fra slutten av 1930 til midten av april 1936 fungerte han som kretsleder for Kretsen Alzenau Mainfranken i partiet. Den 15. april 1936 overtok han til slutt stillingen som kretsleder for Würzburg by og land, en post han hadde til midten av april 1943. I denne egenskapen organiserte han blant annet de anti-jødiske pogromene i Würzburg under Reichskristallnacht 9. november 1938.

Fra oktober 1933 til 1. januar 1938 var Knaup også Gau-utdanningsleder for Gau Mainfranken. I tillegg var han medlem av distriktsutvalget i Alzenau og hovedutvalget for Bayerische Gemeindetag samt II. borgermester i Kahl. Som etterfølger av kretsleder Karl Clement var Knaup medlem av Würzburg byråd fra juli 1936 til 1942. Siden han i 1936 ikke hadde bodd i Würzburg i et helt år, ble han tidlig tildelt byens borgerskap.

Fra april 1932 til oppløsningen av denne institusjonen høsten 1933 var Knaup medlem av Bayerischer Landtag. Deretter satt han som representant for valgkrets 26 (Franken) i den nasjonalsosialistiske Reichstag fra november 1933 til slutten av NS-styret våren 1945. Etter oppdrag i Skandinavia var han fra 17. april 1943 kretsleder i Litzmannstadt (Lodz). I SA oppnådde han rang som obersturmbannführer. Under andre verdenskrig var han fra 1941 til 1943 rådgiver for "Fylkesförer der Nasjonal Samling" og fra november 1942 parallelt befullmektiget for NSDAP/AO for Stor-Oslo.

I august 1950 ble Knaup dømt til tre års fengsel for en sak om frihetsberøvelse fra 1940.

## Litteratur

* Erich Stockhorst: *5000 Hoder. Hvem er hva i 3. Rik.* 2. Opplag. Arndt, Kiel 2000, ISBN 3-88741-116-1.
* Peter Weidisch: *W dubrovrzburg i "Det Tredje Rike".* I: Ulrich Wagner (red.): *Historien Om byen W Milligrzburg.* 4 Bind, Bind I-III/2, Theiss, Stuttgart 2001-2007; III/1-2: *Fra overgangen Til Bayern til det 21. århundre. Århundre.* 2007, ISBN 978-3-8062-1478-9, s. 241 f. Og s. 1281 f., Merk. 230.

## Nettlenker

* Xaver Knaup in der Datenbank der Reichstagsabgeordneten
* Xaver Knaup in der Parlamentsdatenbank des Hauses der Bayerischen Geschichte in der Bavariathek

## Referanser
Paul Koslik

**Paul Koslik** (1886–?) var en tysk reservekaptein i Kriegsmarine.

Koslik var en av 13 offiserer som oppnådde graden som reservekaptein i Kriegsmarine og var den eneste reservekapteinen tilgjengelig for Kriegsmarine.

## liv
Paul Koslik trådte inn i den Keiserlige Marine 1. april 1903. På slutten av mars 1909 ble han forfremmet til oberleutnant zur See ved II. Marineinspektion. Senere var han frem til oktober 1914 kommandant for torpedobåtene T125 og T93, som var tilknyttet havneflotiljen i Jade-Weser som ble etablert i august 1914. Frem til april 1917 var han, fra 27. januar 1915 kapteinløytnant, kommandant for V180 og senere også flagg-løytnant ved VIII. Torpedobåt-Flottille. I samme stilling ble han overført til X. Torpedobåt-Flottille og tok også kommandoen over S56. Fra desember 1917 til krigens slutt var han kommandør for S 56. Som sjef for XIII. halvflottille i VII. Torpedobåt-Flottille ble han internert på S 56 i Scapa Flow. Frem til krigens slutt var han bl.a. utmerket med Hamburgs Hanseatenkreuz.

Etter krigen ble han overført til Reichsmarine. I 1922 var han stabsoffiser ved kommandanturen i Pillau. 1. juni 1922 ble han forfremmet til korvettenkaptein. 30. juni 1923 ble han pensjonert fra marinen.

Fra omtrent 1933 var han til minst 1939 rikskommissar ved sjøkontoret i Königsberg.

Med omorganiseringen av havnebeskyttelsesforbundet Kristiansand-Sør under kommandanten for sjøforsvaret Kristiansand-Sør i juni 1940, ble han sjef for havnebeskyttelsesflottiljen Kristiansand-Sør frem til september 1941. Deretter var han til omorganiseringen i juni 1944 sjef for kystbeskyttelsesforbundet Norske Polarkysten ved admiral for den norske polarkysten. 8. oktober 1943 ble han tildelt Det tyske kors i gull for ledelsen av kystbeskyttelsesforbundet. 1. mars 1944 ble han forfremmet til kaptein zur See d. R. z. V. Kystbeskyttelsesforbundet Norske Polarkysten ble delt i 1. og 2. kystbeskyttelsesforbund i juni 1944. Til september 1944 overtok han 1. kystbeskyttelsesforbund. 30. november 1944 ble han pensjonert fra Kriegsmarine.

## Litteratur

* Sjøoffiserforbundet Redaktør (red.anm.)), Albert Stoelzel: *Æresrangering av Den Keiserlige tyske Marinen. 1914–18.* Thormann & Goetsch, Berlin 1930, s. 242.
* Walter Lohmann, Hans Olav Lahlum: *Den Tyske Kriegsmarine 1939-1945.* Volum 3, 1956, s.182.

## Se også

* Liste over kapteiner til sjøs i kriegsmarine reserve

## Referanser
113 13

**113&nbsp;13** er et telefonnummer som anvendes i Sverige.

Siden 11. mars 2013 anvendes 113&nbsp;13 som nasjonalt informasjonsnummer i Sverige for ikke-akutte hendelser i den hensikt å avlaste SOS Alarms nødnummer 112. Formålet er å øke förmågan att raskt og sikkert varsle, veilede og informere almenheten og media ved hendelser som innebærer fare for menneskers liv, helse, eiendom og miljø. Telefon 113&nbsp;13 er en støtte for kommuner og andre ansvarlige aktører ved formidling av informasjon til almenheten ved alvorlige ulykker og kriser i samfunnet. Almenheten skal foruten å 
etterspørre informasjon om alvorlige ulykker og kriser også kunne gi informasjon via tjenesten.

## Se også
* 114 14

## Referenser
Jon Reichelt

**Jon Gerhard Reichelt** (født 1961) er en norsk lege og offiser som som var sjef for Forsvarets sanitet i perioden 2018–2022. 

Reichelt har bidratt til utviklingen av psykologiske og psykiatriske tjenester for Forsvaret og har vært involvert i forskning på traumer og posttraumatisk stresslidelse (PTSD) blant militært personell.

Fra 2023 har han vært en del av staben i realityserien Kompani Lauritzen.

## Bakgrunn
Legen Karl Ludvig Reichelt var hans far. Presten Ebbe Reichelt var hans onkel. Misjonæren Karl Ludvig Reichelt var hans oldefar. Familien inkludert faren og onkelen var i Hongkong da japanske styrker okkuperte byen i 1941 og begikk omfattende overgrep.

## Utdanning
Jon Reichelt er utdannet lege ved Universitetet i Oslo, hvor han fullførte sin medisinske grad i 1991. Han spesialiserte seg senere innen psykiatri, blant annet innen både sivil og militær helsetjeneste. Han disputerte til doktorgrad i 2008 og har en mastergrad fra Handelshøyskolen BI. Doktoravhandlingen omhandlet mestring av arvelig kreft.

## Karriere i Forsvaret
Reichelt har befalsskole fra Forsvaret, og sluttet etter plikttjenesten i 1981, men vendte tilbake til Forsvaret i 2000. I perioden 2006–2015 ledet han Kontor for psykiatri og stressmestring i Forsvarets sanitet. Fra 2015 var Reichelt disponert som sjef for Institutt for militærpsykiatri og stressmestring ved Forsvarets sanitet.

Som sjef for Forsvarets psykiatri var han tilknyttet Forsvarets spesialkommando gjennom 18 år. Reichelt ble utnevnt til generalmajor og beordret til stillingen som Sjef Forsvarets sanitet i april 2018. Han gikk av med pensjon i 2022.

## Forskningsbidrag
Gjennom sin karriere har Reichelt bedrevet forskning, spesielt rundt posttraumatisk stresslidelse og andre mentale helseutfordringer blant militært personell. Han har publisert flere artikler om emner som stressmestring, traumebehandling og psykologisk støtte for veteraner.

## Utmerkelser

Reichelt har mottatt Forsvarsmedaljen med laurbærgren og Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner.

## Bibliografi
* 2016: *Håndbok i militær psykiatri*, Fagbokforlaget. ISBN 9788245020069
* 2026: *Tålekraft : styrk din mentale beredskap*, Gyldendal. ISBN 9788205622371

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rickard Levin-Andersson

**Rickard Levin-Andersson** (1991) er en svensk sportsskytter, som konkurrerer i trap. Han kvalifiserte seg til Sommer-OL 2024 i trap for menn.

## Biografi
Levin-Andersson ble født 24. april 1991 i Alvhem i Ale kommune i Sverige, og vokste opp i Skepplanda. Han begynte med sportsskyting i en alder av 11, etter å ha blitt introdusert for sporten av en venn. Han begynte å konkurrere i 2006 og ble senere medlem av klubben Skepplanda SpS.

## Karriere
Han har konkurrert internasjonalt siden 2014, og deltok blant annet i VM i skyting 2015 i Lonato. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd under EM i skyting 2022 i Larnaca der han tok sølv i trap, og sikret en kvoteplass i OL til Sverige. Under Sommer-OL 2024 i Paris kom han til finalen i trap for menn, men endte til slutt på fjerdeplass. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leopold Sonnemann

**Leopold Sonnemann** (1831 – 1909) var en tysk journalist, avisutgiver og politisk leder under Det nordtyske forbund og Det tyske keiserrike. Han var grunnlegger, utgiver og redaktør av *[[Frankfurter Zeitung]],* en av Tysklands første uavhengige ukeaviser. Sonnemann var medlem av Riksdagen, og blant grunnleggerne av partiet Deutsche Volkspartei (1868–1910).

Han ble født inn i en jødisk familie der faren drev klesforretning, og som sønnen overtok etter farens død. Som 16-åring hadde han opplevd hendelsene rundt Frankfurtparlamentet. Som voksen arbeidet han som finansmann. Hans innsikt i bransjen ga ham stoff til å grunnlegge *Frankfurter Handelszeitung* i 1856, som fra 1866 het *[[Frankfurter Zeitung]].* I avisen kunne han redegjøre for misforhold i finansnæringen, og senere også tilsvarende i resten av samfunnet.

## Ettermæle
Han regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
## Se også
* Det tyske demokratiets pionerer
## Referanser
Øivind Gunnerud (offiser)

**Øivind Gunnerud** (født 1970) er en norsk offiser i Luftforsvaret med generalmajors grad, utnevnt til sjef for Luftforsvaret i august 2024. Han har bakgrunn som jagerflyver, stabsoffiser og leder i ulike deler av Luftforsvaret.

## Utdanning
Gunnerud startet sin militære utdanning ved Luftforsvarets befalsskole i Stavern. Etter å ha utdannet seg til artillerist, fullførte han Luftkrigsskolen og deretter jagerflyutdanning i USA. Han har også gjennomført høyere militær utdanning ved Forsvarets stabsskole og Forsvarets høgskole.

## Karriere
Gunnerud har operativ erfaring som jagerflypilot, hvor han har fløyet både F-5, F-16 og F-35. Han har tjenestegjort ved flere skvadroner, inkludert 332 skvadron og 331 skvadron. Fra 2005 til 2008 var han F-16-pilot ved US Air Force i Tucson, Arizona.

Gunnerud har hatt flere lederstillinger, blant annet som sjef for 332 skvadron i Bodø, sjef for kampflyavdelingen i Luftoperativt inspektorat på Rygge, og sjef for utviklings- og planavdelingen i Luftforsvaret. Fra 2019 til 2022 var han sjef for 132. luftving på Ørland flystasjon, hvor han var involvert i implementeringen av F-35 i Luftforsvaret. Fra 2022 var han sjef for Luftforsvarsstaben, og nestkommanderande i Luftforsvaret.

Han har også deltatt i flere internasjonale operasjoner, inkludert Operation Enduring Freedom i Afghanistan, International Security Assistance Force i Afghanistan, og Operasjon Unified Protector i Libya.

I august 2024 ble Gunnerud utnevnt til generalmajor og sjef for Luftforsvaret, en stilling han overtok etter generalmajor Rolf Folland.

## Utmerkelser

Gunnerud har mottatt følgende utmerkelser:
* Forsvarsmedaljen med to stjerner
* Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner
* Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan med romertall Ⅱ
* Forsvarets operasjonsmedalje for Libya
* Luftforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner
* NATO-medaljen for ISAF
* NATO-medaljen for UAP i Libya
* Air Medal (USA)
* Forsvarets medalje for skyting
* Forsvarets medalje for feltsport med stjerne
* KNBLO-medaljen

## Referanser
Gina Storm-Jensen

**Gina Storm-Jensen** (født 1995, oppvokst i Oslo) er en prisbelønt norsk-tysk ballettdanser ved Nasjonalballetten. I mer enn ti danset hun for The Royal Ballet i London.

Storm-Jensen er født i London med tysk mor og norsk far. Familien flyttet til Norge da hun var to år gammel, og hun vokste opp på Vinderen i Oslo. Åtte år gammel ble hun tatt opp som elev på Ballettskolen ved Den norske Opera. Som barn danset hun bl.a. den prestisjefylte rollen som lille-Clara i Nøtteknekkeren.

## Utdanning
Storm-Jensen gikk ballettlinjen på ungdomstrinnet ved Ruseløkka skole i Oslo. I 2009 vant hun den internasjonale konkurransen Grasse International og i 2011 var hun finalist i konkurransen Prix de Lausanne. Etter konkurransen ble hun tilbudt et treårs stipend og opphold ved The Royal Ballet School i London, hvor hun ble uteksaminert i 2014. 

## Royal Ballet
Hun var fremdeles student ved ballettskolen da hun ble tilbudt kontrakt ved The Royal Ballet, og i oktober 2013 ble hun ansatt som artist i ensemblet.

I 2017 ble hun forfremmet til førsteartist. I 2021 ble hun forfremmet til solist.

I 2021 år var hun nominert til prisen Emerging Artist under Storbritannias National Dance Awards.  

## Nasjonalballetten
I 2023 tok hun permisjon fra The Royal Ballet for å gjestedanse en sesong ved Nasjonalballetten i Oslo. 

I 2024 forlot hun The Royal Ballet og ble fast ansatt som solist ved Nasjonalballetten.  

## Utmerkelser
* 2009 Grasse International - vinner
* 2011 Prix de Lausanne - finalist 
* 2013 Gailene Stock Prize. Most promising student (Royal Ballet School) 
* 2019 Wesselprisen. Mottaker av Det Norske Selskabs pris til yngre fortjente kunstnere
* 2021 Tom Wilhelmsens Opera- og Ballettpris (delt med Lucas Lima)   
* 2021 National Dance Awards - nominert i klassen Emerging Artists..

## Referanser
Tobias Dahl

**Tobias Solheim Dahl** (født 2005) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Rosenborg
Den 19. mai 2022 fikk han sin offisielle A-lagsdebut for Rosenborg mot  i 1. runde i cupen.

Den 11. august 2024 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot .

Den 25. oktober 2024 skrev han under en fireårskontrakt med Rosenborg ut 2028 og ble samtidig tatt opp i A-stallen.

I mars 2025 ble han lånt ut til  for 2025-sesongen, der han spilte åtte kamper før han ble langtidsskadet og utlånsavtalen ble terminert. I oktober var han klar for spill, og fikk sitt første innhopp, hjemme på Lerkendal, i kampen mot  29. oktober.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Tobias Dahl - spillerprofil hos Rosenborg BK
*  Tobias Dahl hos RBKmedia - offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub
*  Tobias Dahl hos RBKweb
Curt Kretzschmar

**Curt Kretzschmar** (1894–1973) var en tysk dirigent. Han var musikalsk leder ved Reichssender Berlin, overleder ved Theater des Volkes i Berlin, og deretter kapellmester ved Deutsches Theater i Oslo.

## Liv
Curt Kretzschmar studerte musikk ved Dresdner Konservatorium, blant annet med Ernst von Schuch, og arbeidet fra 1913 til 1918 som repetitør ved Dresdner Hofoper. Deretter fulgte lærlingår som kapellmester i Stargard, Dortmund, Bochum og Essen. I 1925 ble han kapellmester og korleder under Carl Stueber ved Opera Frankfurt. I tillegg ledet han operaens kor-klasse ved Hochs konservatorium.

Kretzschmar var medlem av SPD, men ble medlem av NSDAP 1. februar 1932 (medlemsnummer 890.015), selv om han var medlem av frimurerlogen Carl zum Lindenberg fra 1928 til 1933. Han tok over ledelsen av koret til NSDAP-Kreisleitung Frankfurt. Han ble som SS-Rottenführer medlem av SS.

Kretzschmar ble i 1935 kapellmester ved Reichssender Leipzig, og i Leipzig var han også aktiv i SS som leder av en musikkavdeling i en SS-standarte. I 1940 ble han musikalsk leder ved Reichssender Berlin. I 1943 var han i en kort periode musikalsk overleder ved Theater des Volkes i Berlin, og deretter ble han kapellmester ved Deutsches Theater i det okkuperte Oslo. Kretzschmar sto i 1944 på Gottbegnadeten-listen til Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda.

Etter krigen bodde han i Reit im Winkl og var i 1948 i en kort periode 1. kapellmester ved Bayerische Staatsoperette i München. Fra 1950-årene bodde han i Hamburg.

## Bilde

* *Maria Cebotari og Helge Roswaenge sanger av La Traviata*. Austroton
* Giuseppe Verdi: *Slaget Ved Legnano* : Opera i 4 akter. Hamburger Rundfunks kor Og Orkester, Dirigent: Curt Kretzschmar, 1943.

## Litteratur

* *Jørgensen, Curt*, i: Ernst Klee: *Kulturleksikonet Til Det Skitne Riket. Hvem var hva før og etter 1945*. Frankfurt am Main : Sverre Fischer, 2007, ISBN 978-3-10-039326-5, S. 338
* Fred K. Prieberg: *Håndbok for tyske Musikere 1933-1945*. CD-Rom-Lexikon, Oslo 2009, 2.UTGAVE Auflage, s. 4257-4259. online

## Nettlenker

* 
* Rüdiger Koch: ''Curt Kretzschmar'', bei MDR

## Referanser
Moustafa Zeidan

**Moustafa Zeidan Khalili** (født 1998) er en svensk-palestinsk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Rosenborg (lån)
Den 13. august 2024 ble han lånt ut til Rosenborg fra Malmö FF ut sesongen 2024.

Den 18. august 2024 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot .

Den 22. november 2024 ble lånet forlenget ut sesongen 2025.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elestora

***Elestora*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved. Larvene er rovdyr.  

## Utseende
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang og noe flat, halvblankt kullsvart gnagbille, dekkvingene med oransje tegninger. Hodet er ganske stort og bredt, med små fasettøyne, kjevene fremoverstrakte men ikke spesielt store. Pronotum er stort og bredt, sekskantet, nær dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er jevnbrede med noen fine, opphøyde lengderibber og skarpt avsatt siderand, scutellum og omkringliggende områder, en flekk på hver side og et uregelmessig, skrått tverrbånd nær spissen er oransje. Beina er nokså korte.

## Levevis
Arten ser ut til å være knyttet til skogbranner, og det har vært antydet at de oransje flekkene på kullsvart bakgrunn på dekkvingene etterligner ulmende ved. Den er trolig et rovdyr. Tilsynelatende er den ganske sjelden.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Sørøst-Asia (Laos, Malaysia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Trogossitini
******** Slekten ***Elestora*** Pascoe, 1868 
********* *[[Elestora fulgurata]]* Pascoe, 1868

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Liostylus

***Liostylus*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende
Små til middelsstore (gjerne 5-6 millimeter), slanke, blanke, hårete maurbiller. Gruppen har en ganske smal kroppsform, pronotum er tydelig lengre enn bredt, hodet er stort og bredt. Antennene er tynne ved roten, de ytre leddene er tykkere og sagtakkede.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling
Slekten er kanskje av betrakte som et sysnonym for *[[Rhopaloclerus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien glansmaurbiller, Tillinae Leach, 1815
******* Slekten ***Liostylus*** Fairmaire, 1886
******** *[[Liostylus stricticollis]]* Fairmaire, 1886

## Referanser




## Litteratur
* Berlov, O. og Berlov, E. 2006. Atlas of checkered beetles (Cleridae) of Russia (engelsk, med bildegalleri). http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/eng/atl_cl.htm

## Eksterne lenker

*
Pyticeropsis

***Pyticeropsis*** er en slekt av bmauriller som stort sett er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore, slanke maurbiller med lett klubbeformede antenner. 

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. Typearten *L. kirbyi* etterligner trolig en giftig art i familien maurvepser (Mutilidae).

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien **[[Enopliinae]]** 
******* Slekten ***Pyticeropsis*** Schenkling, 1916
******** *[[Pyticeropsis bruchi]]* Schenkling, 1916
******** *[[Pyticeropsis wagneri]]* (Pic, 1933)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Colyphus

***Colyphus*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende
Middelsstore, avlange, fint hårete maurbiller, brokete fargede i rødt eller oransje og svart.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. De finnes gjerne på barken av trær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien maurbiller (Clerinae) Latreille, 1802
******* Slekten  ***Colyphus*** Spinola, 1841
******** *[[Colyphus artus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus beltoides]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus copiipictus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus cylindricus]]* (Gorham, 1878)
******** *[[Colyphus devexus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus echinatus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus furcatus]]* Schaeffer, 1904
******** *[[Colyphus gracilis]]* (Gorham, 1886)
******** *[[Colyphus guatemalensis]]* (Gorham)
******** *[[Colyphus guptai]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus hansoni]]* Rifkind, 2014
******** *[[Colyphus hispidus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus irazu]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus lamed]]* Rifkind & Barr, 2011
******** *[[Colyphus martinezi]]* Rifkind, 2014
******** *[[Colyphus monzoni]]* Rifkind, 2023
******** *[[Colyphus ornaticollis]]* (LeConte, 1880)
******** *[[Colyphus pictus]]* (Gorham, 1882)
******** *[[Colyphus prolatus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus rasilis]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus rutilus]]* (Gorham)
******** *[[Colyphus signaticollis]]* Spinola, 1844
******** *[[Colyphus ska]]* Rifkind & Barr, 2011
******** *[[Colyphus stramineus]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus strongylioides]]* Ekis, 1977
******** *[[Colyphus subviolaceus]]* (Gorham)
******** *[[Colyphus varius]]* (Gorham)
******** *[[Colyphus zacki]]* Rifkind, 2023

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Megatrachys

***Megatrachys*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore, avlange og slanke maurbiller. Oversiden er fint og tett punktert, fint og tett hårete. Hodet er kort og bredt, minst så bredt som pronotum, med store, litt utstående fasettøyne. Antennene er nokså korte og består av 8 ledd, der de fire ytterste er mye større enn de øvrige (over halve antennens lengde) og danner en avlang klubbe. Pronotum er timeglassformet. Dekkvingene er litt utvidet bakover.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. 

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Guatemala og det sørlige Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien **[[Epiphloeinae]]** Kuwert, 1893 - 27 slekter, ikke i Europa
******* Slekten ***Megatrachys*** Opitz, 1997
******** *[[Megatrachys bibara]]* Opitz, 2008
******** *[[Megatrachys irrasis]]* Opitz, 2019
******** *[[Megatrachys paniculus]]* Opitz, 1997
******** *[[Megatrachys truncatia]]* Opitz, 2008

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Kimberlé Crenshaw

**Kimberlé Williams Crenshaw** (født 1959) er en amerikansk jurist og forsker innen kritisk raseteori og kjønnsforskning. Hun er professor ved UCLA School of Law og Columbia Law School. Crenshaw er kjent for å ha introdusert og utviklet interseksjonell teori. Hennes arbeid omfatter også interseksjonell feminisme, en tilnærming til feminisme som bygger videre på interseksjonell teori.

## Bibliografi (utvalg)
* *Critical Race Theory: The Key Writings That Formed the Movement*, 1996.
* *Words that Wound: Critical Race Theory, Assaultive Speech and the First Amendment,* 1993.
* *The Race Track: Understanding and Challenging Structural Racism*, 2013
* *Reaffirming Racism: The faulty logic of Colorblindness, Remedy and Diversity*, 2013
* *Black Girls Matter: Pushed Out, Over Policed and Under Protected*. 2016.
* *Mapping the Margins: Intersectionality, Identity Politics and Violence against Women of Color,* 2010.
* *On Intersectionality: Essential Writings of Kimberlé Crenshaw,* 2015.
* *Seeing Race Again: Countering Colorblindness across the Disciplines* (redaktør med Luke Charles Harris, Daniel Martinez HoSang og George Lipsitz), University of California Press, 2019
* *The Race Track: How the Myth of Equal Opportunity Defeats Racial Justice* (med Luke Charles Harris og George Lipsitz), 2025.
* *#SayHerName: Black Women’s Stories of State Violence and Public Silence*, Haymarket Books, 2023.

## Referanser
Abrosius

***Abrosius*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. 

## Utseende
En liten (3-4 millimeter), avlang, blank maurbille, med blålig metallglans. Dekkvingene er røde ved roten.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien **[[Hydnocerinae]]** Spinola, 1844
******** Slekten ***Abrosius*** Fairmaire, 1902
********* *[[Abrosius cyaneorufus]]* Fairmaire, 1902

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Nelsonoplium

***Nelsonoplium*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, rødlige maurbiller, pronotum gjerne rødlig. Antennene har en avlang, sagtakket, tre-leddet klubbe. Et uvanlig trekk ved denne slekten er at kjønnene kan være ganske ulike på farge.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae eller Prionoceridae
****** Underfamilien **[[Neorthopleurinae]]** Opitz, 2009 - ikke i Europa
******* Slekten ***Nelsonoplium*** Barr, 2006
******** *[[Nelsonoplium corpeltum]]* Opitz, 2014
******** *[[Nelsonoplium jeanae]]* Barr, 2006
******** *[[Nelsonoplium parviclavum]]* Opitz, 2014

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vittorio Longo

**Vittorio Longo** (1901–1974) var en italiensk katolsk prelat og hjelpebiskop i Napoli.
## Liv og virke
### Prest
Vittorio Longo ble presteviet den 11. juni 1927.
### Hjelpebiskop i Napoli
Den 23. januar 1956 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop av *Loryma* og hjelpebiskop i Napoli. Erkebiskopen av Napoli, kardinal Marcello Mimmi, ordinerte ham til biskop den 22. april samme år; medkonsekratorer var koadjutorerkebiskopen av Napoli, Alfonso Castaldo, og biskopen av Ruvo og Bitonto, Aurelio Marena.

Bisdkop Longo deltok på alle fire sesjoner i Det andre Vatikankonsil.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
* Kardinal Vincenzo Vannutelli (1836-1930) *1880
* Kardinal Giovanni Battista Nasalli Rocca di Corneliano (1872-1952) *1907
* Erkebiskop Marcello Mimmi (1882-1961) *1930
* Biskop *Vittorio Longo* (1901-1974) *1956

## Referanser
Trine Søndergaard

**Trine Søndergaard** (født 1972) er en dansk fotografibasert billedkunstner som bor og arbeider i København. Hun har hatt en rekke utstillinger i både Danmark og i utlandet, og allerede som 25-åring fikk hun internasjonal anerkjennelse. Hun tilhørte den generasjonen som fikk fotografiet inn i kunstverden på lik linje med maleriet. Søndergaard er kjøpt inn av flere offentlige samlinger fra hele verden.  

## Kunstnerisk praksis
Det tok ikke lang tid fra Trine Søndergaard var ferdig utdannet til hun fikk anerkjennelse fra rundt i verden. I 1996 uteksaminerte hun fra Fatamorgana, Den Danske Fotoskole, og bare ett år etter debuterte hun med utstillingen «Now You Are Mine» i Kunsthal Charlottenborg. For denne utstillingen vant hun The Albert Renger-Patszch Prize og har etter det mottatt flere priser og tilskudd. Den anerkjente utstillingen var et fotoprosjekt med sexarbeidere som bodde utenfor leiligheten hennes på Vesterbro i København, hvor hun fulgte deres liv og arbeid tett. Fotoprosjektet ble et viktig arbeid hvor hun klarte å bygge en bro mellom det kunstneriske og dokumentariske. Ifølge professor og kulturhistoriker Mette Sandbye skilte utstillingen «Now You Are Mine» seg ut: «Hendes første udstilling var ret enestående for tiden, fordi hendes billeder var præget af et kunstnerisk blik på den dokumentariske skildring af det hårde liv på Istedgade, som kom til udtryk ved farver og kompositioner. Hun brød med den dokumentariske tradition, som fotografiet har haft i Danmark.»

Kvinnens historie er et gjennomgående tema i mange av hennes fotografier. Ved å fotografere kvinneliv og deres bekledning utforsker Søndergaards fotografier hvordan historien om kvinnens liv uttrykker både noe kulturelt og personlig. Utstillingskurator Tilde Mønsted skriver: «Tidens debat om nationalitetsfølelse, danskhed og holdninger til hovedbeklædninger skaber en resonans i de stilfærdige visuelle møder, der opstår imellem tid, hisorie og identitet i Trine Sønergaards værker.» Dette vises i både serien *Strude* (2007–2010) og serien *Guldnakke* (2012–2013). I *Strude* bruker Søndergaard tradisjonelle hodeplagg og fotograferer kvinner og jenter i ulike aldre. Ifølge Mieke Bal er serien en rekke anti-portretter som utfordrer individualismen som har vært i den typiske "vestlige" portrettsjangeren. Det er ikke ansiktet som er i fokus, men heller plaggene. Individualitet er derfor overskygget av likhet.    

## Referanser


## Eksterne lenker
*