open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joseph Wenzel Kinold

**Joseph Wenzeslaus Kinold** O.F.M. (født 8. juli 1871 i Giershagen i Westfalen i kongeriket Preussen i Det tyske keiserrike, død 22. mai 1952 i Sapporo i Japan) var en tysk fransiskaner og katolsk biskop av Sapporo.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Joseph Kinold ble født i 1871 som sønn av Johannes Kinold og hans hustru Klara, født Gerold. 
### Prest
Den 1. juli 1897 ble han ordinert til prest i fransiskanerordenen. Han ankom Japan som misjonær 19. januar 1907 sammen med pater Maurice Bertin fra fransiskanernes Paris-provins.

Pave Benedikt XV videreutvilket i 1915 de kirkelige strukturer i Japan, og pater Kinold ble betrodd lederoppgaven foe den nystiftede apostoliske prefektur i Sapporo, som var underordnet erkebispedømmet Tokyo som suffragan.  I 1929 ble prefekturet elevert til status som apostolisk vikariat, og var det til bispedømmet Sapporo ble konstituert i 1952.

Pater Kinold hadde vært der siden 13. april 1915, først som apostolisk prefekt, og fra 18. mars 1929 til november 1940 som vikar apostolisk med rang som biskop.

### Biskop
Den 18. mars 1929 ble han utnevnt til, og den 9. juni 1929 ble han ordinert til titulærbiskop av *Panemotichus* av erkebiskop Mario Giardini, den apostoliske delegat i Japan. Medkonsekrerende var erkebiskop Jean-Baptiste-Alexis Chambon, M.E.P., av Tokyo, og titulærbiskop Bonifatius Sauer, O.S.B., som var apostolisk vikar av Wonsan i japanskokkupert Korea og  administrator av misjonen *sui iuris* Ilan, i den japanskkontrollerte lydstaten Manchukuo.

Fra 1934 til 1938 tjente han også som administrator av misjonen *sui juris* Karafuto på øya kjent som Sakhalin, inntil det ble elevert til apostolisk prefektur 21. mai 1938 og utskilt fra det apostoliske vikariat i Sapporos tilsynsområde.

Som biskop fremmet Kinold skolegang av jenter i Sapporo ved å invitere de tyske *[[Thuiner Franziskanerinnen]]*, hvis hovedoppgave er utdanning, om å sende ordenssøstre til Japan.

Biskop Joseph Kinold døde Kristi Himmelfartsdag, den 22. mai 1952, i Sapporo.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Kardinal Willem Marinus van Rossum (1854-1932) *1918
* Erkebiskop Mario Giardini, B. (1877-1947) *1921 
* Biskop *Wenceslas Joseph Kinold* (1871-1952) *1929

## Referanser
Kirsten Huser Leschbrandt

**Kirsten Huser Leschbrandt** (født 1945) er en Høyrepolitiker som har vært ordfører i Mandal 1992–2003. Hun var varaordfører 1983–1991, og var også vararepresentant til Stortinget i periodene 1989-1993 og 1997-2001.

Hun er utdannet bioingeniør og har blant annet arbeidet som kontorsjef i C.A. Leschbrandt A/S i Mandal 1976-1992.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Forward Party

**Forward Party** (norsk: *Partiet Fremover*, forkortet **FWD**) er et amerikansk politisk parti som ble formet høsten 2021. Partiet har hovedsakelig sitt utspring fra det demokratiske partiet, og er et såkalt Big tent-parti som hverken plasserer seg på høyre- eller venstresiden politisk. I stedet plasserer Forward Party seg i sentrum og identifiserer seg med ideologier som populisme, radikal sentrumspolitikk og humanistisk kapitalisme.  

Partiet ble stiftet av den amerikanske forretningsmannen og tidligere presidentkandidat Andrew Yang, først som en politisk handlingskomité 5. oktober 2021. Målet til komiteen var å stifte et politisk sentrumsparti som kunne utfordre de to etablerte storpartiene Demokratene og Republikanerne. Partiet ønsker å redusere den politiske polariseringen i USA og innføre nye valgreformer i landet. 

## Bakgrunn
Partiet ble opprinnelig startet som en politisk handlingskomité 5. oktober 2021. Bak sto forretningsmannen Andrew Yang, som i 2020 stilte som demokratisk presidentkandidat, og i 2021 som ordførerkandidat til borgermestervalget i New York.

Handlingskomiteen ønsket å redusere politisk spenning og polarisering, og samtidig utfordre det amerikanske to-partisystemet. Komiteen jobbet for at den føderale valgkomiteen skulle anerkjenne den som et politisk parti. Den 27. juli 2022 kunngjorde komiteen at den hadde slått seg sammen med Serve America Movement og Renew America Movement. De tre organisasjonene dannet sammen det politiske partiet Forward Party. Partiet er et sentrumsalternativ til de to dominerende partiene i amerikansk politikk: Det demokratiske partiet og Det republikanske partiet. Forward Party består hovedsakelig av personer fra demokratene, men også mange republikanere har vært med i etableringen av partiet.

Den fullstendige politiske plattformen skal pensles ut i løpet av høsten 2022, men partiets to grunnpilarer er å «gjennopplive en rettferdig, blomstrende økonomi» og «gi amerikanere flere valgmuligheter i politiske valg, mer tillit til en velfungerende regjering og større påvirkningsmulighet i sin fremtid».

Målet til Forward Party er å stille til valg i 30 delstater innen 2023 og i samtlige 50 delstater innen presidentvalget i 2024. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
1. līga

**1. līga** har fra 1992 vært den nest høyeste divisjonen i fotball for menn i Latvia. Virslīga er den høyeste divisjonen.

## Historie
Lagene i **fet skrift** rykket opp til Virslīga.
}
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1993
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1994
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1995
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1996
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1997
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1998
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|1999
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2000
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2001
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2002
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2003
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2004
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2005
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2006
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2007
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2008
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2009
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2010
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2011
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2012
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2013
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2014
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2015
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2016
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2017
|align="left"| 
|align="left"| 
|align="left"| -->
|-
|align="left"|2018
|align="left"| ***'
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|[[1. līga 2019|2019]]
|align="left"| ***'
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|2020
|align="left"| ***'
|align="left"| 
|align="left"|  
|-
|align="left"|[[1. līga 2021|2021]]
|align="left"| ***'
|align="left"| ***'
|align="left"| ***' 
|}

## Eksterne lenker
*
Ferdinand Grapperhaus

**Ferdinand Grapperhaus** er en nederlandsk politiker. Han var justisminister fra 2017 til 2022. Han er medlem av Christen-Democratisch Appèl.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
God of War Ragnarök

***God of War Ragnarök*** er et action-eventyrspill utviklet av Santa Monica Studio og utgitt av Sony Interactive Entertainment (SIE). Spillet ble lansert globalt den 9. november 2022 for PlayStation 4 og PlayStation 5. Det er den niende utgaven i ''God of War-''serien, og oppfølgeren til *[[God of War (2018)|God of War]]* fra 2018. Spillet er løst basert på norrøn mytologi og vil er lokalisert til det gamle Skandinavia. *God of War Ragnarök* inneholder de samme hovedpersonene som den forrige utgaven, Kratos og tenåringssønnen Atreus. Spillet vil være det siste i serien som tar for seg den norrøne tidsalderen, og vil dekke ragnarok, en rekke hendelser som fører til dommedagen og innebærer dødsfallene til de norrøne gudene, som ble spådd i det forrige spillet etter at Kratos drepte æsen Balder.

I månedene etter spillets kunngjøring i september 2020 betegnet mange spilljournalister og nettsteder oppfølgeren som et av de mest etterlengtede spillene. *God of War Ragnarök* vant priser for *Most Wanted Game* og mest forventede spill fra 2020 *Golden Joystick Awards* og PlayStation.Blogg. Det var opprinnelig planlagt for en 2021-utgivelse, men ble forsinket delvis på grunn av virkningen av COVID-19-pandemien, og også på grunn av stemmeskuespilleren Christopher Judges helseproblemer i august 2019.

## Premiss
Tre år etter hendelsene i forrige spill nærmer det seg slutten på den lange vinteren som strekker seg over tre somre. Slutten på *[[Fimbulvinter]]* er begynnelsen på den spådde dommedagen, ragnarok. Kratos og hans tenåringssønn Atreus må krysse de ni rikene for å finne en måte å forhindre ragnarok. Deres reise leder dem til den krigsguden Ty som tidligere ble antatt å være død. Deres konflikt vil være med tordenguden Tor og den tidligere allierte Frøya, som søker hevn etter at hennes sønn Balder døde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sommavassdraget

**Sommavassdraget** har et totalt nedbørsfelt på 83,9 km² og inngår i både Begnavassdraget og Drammensvassdraget. Vassdraget ligger for det meste i Ådal, i Ringerike kommune i Buskerud, men deler av nedbørsfeltet strekker seg over grensene til kommunene Jevnaker i Akershus) og Gran i Innlandet.

Sommavassdraget omhandler innsjøen Samsjøen (3,3 km² ved høyeste regulerte vannstand) med tilsig fra ulike myrområder og tjern via blant annet Haugerudelva, Vesle Samsjøelva, Hadelandsbekken og en rekke mindre bekker. Selve innsjøen har et nedbørsfelt på  og et magasinvolum på 17,1 millioner m³. Ved utløpet sør i innsjøen dannes elva Somma som drenerer vassdraget gjennom Somdalen til østbredden av Ådalselva (en elvestrekning Begna mellom Sperillen og elvas samløp med Randselva i Hønefoss) ved småbruket Odda (gnr. 275/22). Somma har tilsig fra en rekke mindre bekker i hele sitt løp, blant annet fra Askemyrbekken, Svimpedalsbekken og Tverrbekken.

Sommavassdraget er regulert og Samsjøen fungerer som et vannmagasin for kraftverkene nedstrøms utløpet til Ådalselva. Innsjøen har en reguleringshøyde 6 meter (207,07–213,07 moh.). Av reguleringshøyden utgjør 1,5 m oppdemming og 4,5 m senkning. I tidligere tider var vassdraget regulert for tømmerfløting. I brøtningen på våren kunne det da gå  i Somma.

## Se også
* Ytre Ådal
* Ådal
* Somdalen
* Hallingby

## Referanser
Olav Lund (politiker)

:*Må ikke forveksles med bokseren [[Olav Lund]] (1908-1991)

*'Olav Lund''' (1942-2014) var en Arbeiderparti-politiker fra Vang i Hedmark som var vararepresentant til Stortinget i tre perioder fra 1985 til 1997, og som var fast møtende stortingsrepresentant fra november 1990 til september 1992 mens Sigbjørn Johnsen var medlem av regjeringen. 

I det sivile liv arbeidet Lund som industriarbeider ved Kværner-Thune (Ma-Tro-Fa) på Hamar 1966-1993, og som klubbformann her 1971-1986, konserntillitvalgt i Kværner 1982-1986. Han var distriktssekretær i Norsk Arbeidsmandsforbund 1993-1995 og distriktssekretær for LO i Hedmark fra 1995. Han var også leder i Hamar Jern og Metall, og var varaordfører i Vang 1987-1989.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Edgar Savisaars regjering

**Edgar Savisaars regjering** var Estlands regjering fra 3. april 1990 til 30. januar 1992. Regjeringen styrte i en overgangsperiode mellom oppløsningen av Sovjetunionen og etableringen av Estlands folkevalgte organer. Regjeringen hadde basis i protopartiet Folkefronten.

Den 30. mars 1990 erklærte Det øverste sovjet i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk at Estland var ulovlig okkupert av Sovjetunionen. Få dager senere overtok Folkefrontens leder Edgar Savisaar som regjeringssjef etter «reformkommunisten» Indrek Toome. Folkefronten opptrådte sjelden disiplinert, og Savisaar, som selv var omstridt innen bevegelsen, ble valgt med knappest mulig flertall i Det øverste sovjet.

I mai 1990 var Moskva-tro demonstranter (Interfront) klare til å ta seg inn i regjeringsbygningene i Castrum Danorum (Toompea) i Tallinn. Savisaar oppfordret i radio folket til å forsvare statsorganene mot kuppforsøk, og 15–20&nbsp;000 sivilister strømmet til og presset demonstrantene tilbake uten å bruke vold.

Noen dager etter kuppforsøket la Savisaar frem en kortfattet regjeringserklæring. Regjeringens mål var å sikre nasjonal kontroll over landets territorium og økonomi i en overgangsperiode til et nytt parlament kunne samles. Det øverste sovjet sluttet seg til programmet den 4. juni 1990.

Etter kuppforsøket i Sovjetunionen i august 1991 ble Estland gjenopprettet som en selvstendig republikk. Savisaar-regjeringen tok straks sikte på å omforme institusjonene i samfunnet, stabilisere landet, og forberede det på å knytte seg til Europa og verdenssamfunnet. Det øverste sovjet omdannet seg selv til parlament inntil de første frie parlamentsvalgene kunne holdes. Regjeringssjefen, Savisaar, ble Republikken Estlands statsminister. Den tidligere formannen i Det øverste sovjet, Arnold Rüütel, fungerte som Republikken Estlands president.

Savisaar styrte under vanskelige økonomiske forhold med varemangel og hyperinflasjon. Savisaar meldte sin avskjed som statsminister den 23. januar 1992, etter at han ikke fikk parlamentets støtte for sin krisepolitikk. Parlamentet gav regjeringsoppdraget til Savisaars transport- og kommunikasjonsminister, Tiit Vähi.

## Referanser
Michael Daingerfield

**Michael Daingerfield** (født 1970) er en canadisk stemmeskuespiller. Han hadde stemmen til Ace Ventura i *[[Ace Ventura: Pet Detective]]*, Glorious Godfrey i *[[Smallville]]*, og Gintoki Sakata i den engelske dubben av *[[Gintama]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jan Ivar Hoff

**Jan Ivar Hoff** (1961–2019) var en norsk offiser som var oberstløytnant i Hæren og Heimevernet.

Hoff begynte i Forsvaret i 1980, som elev ved Befalsskolen for infanteriet i Sør-Norge, og ble senere spesialsoldat. Han hadde til sammen nesten sju år utenlandstjeneste i ti forskjellige land: Libanon, Bosnia-Hercegovina, Irak, Afghanistan, Albania, Italia, England, Tyskland, Syria og Sør-Sudan.

Under oppdraget i Sør-Sudan reddet han livet til Shilluk-kongen Kwongo Dak Padiet. Som takk ble han utnevnt til æresgeneral i kongens egen hær og mottok to levende geiter.

Hoff fikk i 2016 diagnosen hjernekreft med spredning, noe han var åpen om til media. De siste årene av sitt liv var han stabssjef (nestkommanderende) ved HV-08 i Vatneleiren, en stilling han hadde fram til sin død.

Historien om Hoff og oppdraget i Sør-Sudan ble fortalt i første sesong av Forsvarets podkast *Våre historier.*

## Utdannelse
Hoff ble utdannet ved følgende skoler i Forsvaret:
* 1980–1981: Befalsskolen for infanteriet i Sør-Norge
* 1984–1985: Krigsskole Ⅰ
* 1990: 
* 1996–1997: Stabsskole Ⅰ
* 1996–1997: Stabsskole Ⅱ
* 2010: Forsvarets høgskole, sjefskurset

## Utmerkelser
Hoff mottok mange utmerkelser i løpet av sine år i internasjonal tjeneste. Den høyeste utmerkelsen var Forsvarets medalje for edel dåd, som han mottok på frigjørings- og veterandagen 8. mai 2018. Denne mottok han på bakgrunn av en hendelse i Sør-Sudan hvor han ledet en redningsaksjon som reddet livet til 550 mennesker. 

Fra hjemkommunen Gjesdal ble han i 2018 kåret til «Gjesdalprofilen» for samme hendelse.

## Fotnoter


## Referanser
Mario Giardini

**Mario Giardini** (1877–1947) var en italiensk katolsk prelat som var titulærerkebiskop og diplomat for Den hellige stol, og erkebiskop av Ancona og Numana.
## Liv og virke
### Prest
Mario Giardini ble presteviet 24. september 1904 av erkebiskopen av Milano, kardinal Andrea Carlo Ferrari. Han var medlem av barnabittene.

### Pavelig sendemann, erkebiskop
Den 21. november 1921 utnevnte pave Benedikt XV ham til titulærerkebiskop av *Edessa in Osrhoëne* og apostolisk delegat i Japan. Han ble bispeviet av Wilhelmus Marinus van Rossum, kardinalprefekt av Propaganda Fide, den 8. desember 1921. Medkonsekratorer var Pietro Fumasoni Biondi, sekretær for Propaganda Fide, og Antonio Micozzi, hjelpebiskop i Sabina.

Han innkalte til en provinsialsynode for å avklare hvorvidt katolikker kunne tillates å delta i shintoseremonier. Under hans tid som pavens mann i landet ble i 1926 den første japanske biskop utnevnt; det var Januarius Kyūnosuke Hayasaka. Dermed ble den katolske kirke i Japan mer uavhengig av Det parisiske ytremisjonsselskap.  Forehavendet om å få opprettet diplomatske forbindelsergjorde fremskritt, men ble så blokkert av den buddhistiske opposisjon i parlamentet.Da erkebiskop Edward Aloysius Mooney den 30. mars 1931 ble utnevnt til til hans etterfølger, forble Giardini i Japan til Mooney var ankommet fra India.

### Erkebiskop av Ancona
Den 16. mai 1931 utnevnte pave Pius XI ham til erkebiskop av Ancona og Numana. Han ble innført i embedet den 19. juli 1931. 

Den 5. september 1940 innvilget Pius XII hans fratreden.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Kardinal Willem Marinus van Rossum (1854-1932) *1918
* Erkebiskop *Mario Giardini*, B. (1877-1947) *1921 

## Referanser
Genar Andrinúa

**Genar Andrinúa Kortabarria** (født 1964) er en spansk tidligere fotballspiller.

Genar Andrinúa gikk gradene hos , hvor han fikk sin førstelagsdebut 29. oktober 1983. Han etablerte seg på laget etter å ha tilbragt 1985/86-sesongen på utlån til . Han spilte totalt 356 kamper og scoret 21 mål for Athletic inntil han la opp i 1997.

Andrinúa overtok kapteinsbindet hos Athletic Bilbao fra Andoni Goikoetxea, og overlot det senere til Julen Guerrero.

I 1986 var han del av det spanske U21-landslaget som vant U21-EM. For Spanias seniorlandslag deltok han i EM-sluttspillet i 1988 og VM-sluttspillet i 1990.

## Karriereoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Genar Andrinua – Athletic Bilbao
*  Genar Andrinua – BDFutbol
Biri ungdomsskole

**Biri ungdomsskole** er en ungdomsskole som ligger sentralt i Biri, ei bygd midt i mellom Gjøvik og Lillehammer. Elevene kommer i hovedsak fra barneskolene Redalen skole, Skrinnhagen skole og tidligere Biristrand skole fram til 2022 da ble skolen lagt ned. Biri ungdomsskole ble bygd i 1974 og i 2012 ble skolen renovert og påbygd. 

## Referanser
Biristrand skole

**Biristrand skole** er en tidligere barneskole som lå på Biri i Gjøvik kommune. Skolen ble etablert i november 1893 og nedlagt i juni 2022. Elevene ble overført til Skrinnhagen skole. Skolen hadde lysløypa rett utenfor, og en egen skibakke med trekk og flombelysning.

## Historie
Da Biristrand skole stod ferdig i 1893 hadde den to klasserom og leilighet for både lærer og lærerinne. I 1900 gikk det hele 112 barn på skolen, men i 1988/89 var elevtallet nede i 43. På grunn av lavt elevtall har skolen flere ganger de senere årene vært truet med nedlegging.

Fredag 17. juni 2022 var den siste skoledag for elevene ved Biristrand skole. Da var 129 år lang skolehistorie i Biristrand kommet til vegs ende.

## Referanser
Skrinnhagen skole

**Skrinnhagen skole** er en barneskole som ligger i Biri, Skolen har 35 ansatte og er en ren barneskole som i dag har i overkant av 200 elever på 1.–7. trinn. Skrinnhagen har vært skole siden det første skolebygget ble åpnet i 1839.

## Referanser
Redalen skole

**Redalen skole** var en barneskole 12 km nord for Gjøvik sentrum. Skolen ble i mai 2023 vedtatt nedlagt fra 2024.

## Referanser
Lara Jurčić

**Lara Jurčić** (født 2006) er en kroatsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun vant 200 meter under Sommer-EYOF 2022. 

## Idrettskarriere
Jurčić vant 60 meter og 200 meter under Jugend-Hallenmeeting i Tyskland innendørs i januar 2022. Under det kroatiske U18-mesterskapet i friidrett innendørs 2022 vant hun 60 meter og kom på sjuendeplass på 200 meter. Utendørs vant hun 100 meter og 200 meter under det kroatiske U18-mesterskapet i friidrett, og hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett og på medleystafetten der. I juni deltok hun i U18-balkanmesterskapet i friidrett 2022, som ble arrangert i Montenegro, og fikk der gull på 100 meter og på 4 x 100 meter stafett. Hun kom på tredjeplass på 200 meter under U18-EM i friidrett 2022, bak Faith Akinbileje og Holly Okuku. Hun vant 200 meter under det kroatiske U20-mesterskapet i friidrett, og fikk bronse på 100 meter, og hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett.

Hun deltok i friidrett under Sommer-EYOF 2022, og vant der 200 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos EYOF 2022
Brownsville

**Brownsville** er et stedsnavn som er i bruk i den angelsaksiske verden.
* Brownsville (Texas)
* Brownsville (Tennessee)
Brownsville (Tennessee)

**Brownsville** er administrasjonssenteret i Haywood County i Tennessee i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen  innbyggere, mens det ble registrert  i 2020-tellingen.

Stedet er oppkalt efter general Jacob Jennings Brown, en offiser som deltok i 1812-krigen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kaja Kallas’ andre regjering

**Kaja Kallas’ andre regjering** var Estlands regjering fra 18. juli 2022 til 17. april 2023. Regjeringen utgikk fra Det estiske reformpartiet, Fedreland (Isamaa) og Det sosialdemokratiske partiet, som sammen hadde flertall i Estlands riksdag. Reformpartiets leder Kaja Kallas var regjeringssjef.

Kaja Kallas’ første regjering brøt sammen i løpet av sommeren 2022. At Det estiske senterpartiet stemte imot et lovforslag på utdannelsesområdet fikk Kallas til å avskjedige samtlige av partiets regjeringsmedlemmer. Kallas henvendte seg så til kristendemokratene og sosialdemokratene om regjeringssamtaler, som etter en drøy måned endte med en ny regjeringsdannelse.

Etter parlamentsvalget i mars 2023 ble regjeringen avløst av Kaja Kallas’ tredje regjering.

## Referanser
Their Compact

***Their Compact*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edwin Carewe.

## Handling
James Van Dyke Moore forlater et dårlig kjærlighetsforhold i hjem-byen. Men kort tid etter at han slår seg ned i er nytt område møter han Ace High Horton, byens største bølle, som truer med å overta en gruve som Moore eier. Han havner i en konfrontasjon mot Horton, og i denne prosessen imponerer Moore den attraktive Mollie Anderson. En dag kommer Robert Forrest sammen med sin nye kone Verda, som var Moores tidligere kjæreste.

Samtidig som Forrest er ute og inspiserer gruvene hans, blir Verda og Horton kjærester. De planlegger å stikke av sammen, men når Forrest kommer tilbake informerer Verda ham om at hun ønsker å forlate byen for å unnslippe Moores romantiske fremskritt. Den natten blir Forrest vitne til at Verda skyter Horton, men Moore blir snart anklaget for denne forbrytelsen og arrestert.

## Skuespillere
* Francis X. Bushman som James Van Dyke Moore
* Beverly Bayne som Mollie Anderson
* Henry Mortimer som Robert Forrest
* Harry Northrup som Ace High Horton
* Mildred Adams som Verda Forrest
* James Robert Chandler som Pop Anderson
* John Smiley som Peters
* Thomas Delmar som Thompson

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Those Without Sin

***Those Without Sin*** er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Marshall Neilan.

## Skuespillere
* Blanche Sweet som Melanie Landry
* Tom Forman som Bob Wallace
* Clarence Geldart som Richard Landry
* Guy Oliver som Henry Melon
* James Neill som Doctor Wallace

## Referanser


## Eksterne lenker
*
OFC Champions League 2022

**[[OFC Champions League]] 2022** var den 21. sesongen av mesterligaen for Oceania Football Confederation (OFC).  vant mesterligaen etter å ha slått  3–0 i finalen.

## Gruppespill

## Sluttspill



## Referanser


## Eksterne lenker
* 

## Se også
Friidrett under Sommer-EYOF 2022

**[[Friidrett]]** under Sommer-EYOF 2022 (European Youth Summer Olympic Festival) ble arrangert på *[[SNP Stadium]]* i Banská Bystrica i Slovakia fra 25. til 30. juli 2022.

## Medaljeveinnere

### Gutter
#### Baneøvelser

#### Tekniske øvelser

#### Mangekamp

### Jenter
#### Baneøvelser

#### Tekniske øvelser

#### Mangekamp

## Referanser


## Eksterne lenker
* EYOF2022 - Athletics
Vita Penezić

**Vita Penezić** (født 17. oktober 2006 i Zagreb) er en kroatisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun ble kroatisk mester på 100 meter i 2022, og fikk sølv på 100 meter under Sommer-EYOF 2022. 

## Idrettskarriere
Penezić kom på tredjeplass på 60 meter under det kroatiske U23-mesterskapet innendørs i 2022, og hun ble kroatisk U20-mester på 60 meter innendørs. Hun deltok i U20-balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2022, og kom der på åttendeplass på 60 meter, og Kroatia kom på fjerdeplass på 4 x 400 meter stafett. Hun fikk sølv på 60 meter under det kroatiske U18-mesterskapet innendørs. 

Utendørs deltok hun i U18-balkanmesterskapet i friidrett 2022, og fikk der bronse på 100 meter, og Kroatia vant 4 x 100 meter stafett. Den 25. juni vant hun 100 meter under det kroatiske mesterskapet i friidrett, og vant med det sin første nasjonale seniortittel. Hun deltok i U18-EM i friidrett 2022, men nådde ikke finalen på 100 meter. Hun kom på andreplass på 100 meter under det kroatiske U20-mesterskapet, og fikk der gull på 4 x 400 meter stafett.

Hun deltok i friidrett under Sommer-EYOF 2022, og fikk der sølv på 100 meter, bak Alice Pagliarini fra Italia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos EYOF 2022
Eusebius Mandyczewski

**Eusebius Mandyczewski** (1857–1929) var en østerriksk musikkviter og komponist av rumensk opphav.

Som musikkviter gjorde Mandyczewskis seg bemerket for sine kritiske utgaver av verk av Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Joseph Haydn og Franz Schubert.

Som selvstendig komponist ble Mandyczewski spesielt kjent for 12 ortodokse  messer, men han skrev også klaververk, korverk og annet. Han bearbeidet også verk av Johann Sebastian Bach, Haydn og Schubert, og av 200 rumenske folkesanger.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Giulio Dalla Rosa

**Giulio Dalla Rosa** eller **Giulio Della Rosa** (født 10. oktober 1642 i Parma, død 31. desember 1699) var en italiensk katolsk prelat som var biskop av Borgo San Donnino (1698–1699).

Giulio Dalla Rosa ble presteviet 6. juni 1666.

Den 21. juli 1698 ble han under pave Innocens XII utnevnt til biskop av Borgo San Donnino. Den 25. juli 1698 ble han bispeviet av Emmanuel-Theódose de la Tour d'Auvergne de Bouillon, kardinalbiskop av Porto e Santa Rufina, med Francesco Pannocchieschi d'Elci, erkebiskop av Pisa, og Prospero Bottini, titulærbiskop av *Myra*, som medkonsekrerende. 

Han var biskop av Borgo San Donnino frem til sin død 31. desember 1699.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631–1693) *1686
* Kardinal Emmanuel-Theódose de la Tour d’Auvergne de Bouillon (1643–1715) *1689
* Biskop *Giulio Dalla Rosa* (1642–1699) *1698

## Referanser
Prospero Bottini

**Prospero Bottini** (født 1621 i den italienske by i kildene oppgitt som «Lucan», død 21. mars 1712) var en katolsk prelat som var titulærerkebiskop av *Myra* (1675–1712).

Han ble utnevnt til biskop den 15. juli 1675 under pave Klemens X' pontifikat. Han forble i sitt embede frem til sin død.

Han var ofte medvirkende, alltid som medkonsekrator, ved bispevielser. Det er kjent at han var medkonsekrator av minst 45 italienske biskoper og erkebiskoper. Hvem det var som bispeviet ham selv, er imidlertid ikke bevart for ettertiden.

## Referanser
Luis Marín de San Martín

**Luis Marín de San Martín** (født 1961) er en spansk ordensgeistlig og katolsk kuriebiskop. 
## Liv og virke
### Augustiner, prest
Luis Marín de San Martín trådte inn i augustinerordenen og avla den 5. september 1982 og den 1. november 1985 sine henholdsvis første og evige løfter. Etter sine teologiske og filosofiske studier ble han presteviet den 4. juni 1988.

Etter videre studier ved Universidad Pontificia Comillas ble han doktor i teologi. Han underviste prestekandidater og prester, var i provinsialråd og var prior i sitt ordenssamfunn, og underviste fra 2004 ved forskjellige utdannelsessentre drevet av augustinerne. Frem til an ble kalt til tjeneste i den romerske kurie var han generalarkivar og generalassistent for augustinerordenen, og president for Institutum Spiritualitatis Augustinianae.

### Biskop
Pave Frans utnevnte ham den 6. februar 2021 til underseketær for Bispesynoden, og til titulærbiskop av *Suliana*. Han ble bispeviet av erkebiskopen av  Madrid, kardinal Carlos Osoro Sierra, den 11. april samme år i Almudenakatedralen i Madrid. Medkonsekrerende var kardinal Carlos Amigo Vallejo, O.F.M., emeritert erkebiskop av Sevilla, og biskop Manuel Herrero Fernández, O.S.A. av Palencia.

## Publikasjoner
Fra hans teologiske forfatterskap kan nevnes:

* *Agustinos: novedad y permanencia. Historia y espiritualidad de los orígenes* (Madrid, 1990) 
* *Juan XXIII. Retrato eclesiológico* (Barcelona, 1998) 
* *Los agustinos. Orígenes y Espiritualidad* (Roma, 2009)
* *Las Iglesias Orientales* (Madrid, 2011)
* *San Juan XXIII. Maestro espiritual* (Madrid, 2014)
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
* Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
* Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
* Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
* Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
* Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
* Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
* Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
* Kardinal Jean-Marie Villot (1905-1979) *1954
* Erkebiskop Lajos Kada (1924-2001) *1975
* Kardinal Carlos Osoro Sierra (1945- ) *1997
* Biskop * Luis Marín de San Martín* (1961- ) *2021

## Referanser
Strindheim Idrettslag i 1990

spilte sesongen 1990 i 2. divisjon avdeling B, som da var det nest øverste nivået i norsk fotballs ligasystem. Laget endte sesongen på femteplass på tabellen. Lagets hjemmekamper ble spilt på Lerkendal stadion fram til Myra kunstgressbane ble ferdig bygget for bruk til siste seriekamp. Tilskuersnittet på hjemmekampene var .

## Tabell

### Tabellplassering per serierunde

## Kamper
### Seriekamper

### Norgesmesterskapet i fotball

### Treningskamper

## Spillerstatistikk

## Referanser


## Kilder

## Se også
* Norsk fotball i 1990
Grønn Framtid

**Grønn Framtid** er en ideell organisasjon som jobber for et mer rettferdig matsystem for mennesker, dyr og miljø. Organisasjonen ble grunnlagt i 2016 og har som mål å redusere Norges forbruk av animalske produkter med 50 % innen 2040 av hensyn til folkehelse, dyr i industrielt landbruk, samt miljø og klima. Organisasjonen jobber nasjonalt og har hovedseter i Tromsø og Ås.

Grønn Framtid jobber blant annet for grønnere skolemat, arrangerer Tromsø VegFest - Nord-Norges Vegetarfestival, og hjelper forbrukere som ønsker å inkludere mer plantebasert mat i kostholdet.

## Referanser
Bahamas under Samveldelekene 2018

**[[Bahamas]]** deltok under Samveldelekene 2018 fra 4. til 15. april 2018 i Gold Coast, Queensland i Australia. Bahamas meldte på 31 utøvere til lekene. Bahamas deltok for 15. gang i samveldelekene.

Svømmeren Joanna Evans var øyens flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljevinnere

## Referanser
The Daily Dot

***The Daily Dot*** er en amerikansk nettavis. Den ble grunnlagt i 2011 og har fokus på internettkultur.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Verktøyvogn

En **verktøyvogn** eller **verkstedvogn** er en mobil beholder for verktøy og små deler som kan brukes for å organisere og gjøre disse tilgjengelige for bruk på et verksted.

## Historie
Den første vognen for håndverktøy ble produsert var Hazet sin *HAZET- Assistent*. Hyllegulvene var sammenleggbare, og tidlige modeller kunne også fås med en flyttbar trebenet arbeidskrakk.

## Utforming
En verkstedvogn har vanligvis fire hjul, hvorav ofte to faste og to svingbare med eller uten lås. De har ofte skuffer med ekspansjonsbeslag utstyrt med kulelager og en sentrallås. På toppen kan det være en boksformet beholder eller benkeplate i tre eller plast. Vanligvis er det et håndtak festet på en av kortsidene. Noen vogner har støtbeskyttelse rundt. Avhengig av behov kan det monteres forskjellig tilbehør.

En **verktøy[[Tralle|tralle]]** eller **verkstedtralle** er en type med bare 2 hjul som gjør dem enklere å transportere over trapper, fortauskanter, etc.

## Se også
* Verktøykasse
* Verktøytavle

## Referanser
Regnum

**Regnum** er et russisk nyhetsbyrå. Det ble grunnlagt i 2002 av Boris Sorkin and Modest Kolerov. I 2006 mottok det Runet-prisen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Francesco Pannocchieschi

**Francesco Pannocchieschi d'Elci** (født i 1625 eller i 1626 i Firenze, død 20. juni 1702 i Pisa) var en italiensk katolsk prelat og erkebiskop av Pisa.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han stammet fra en adelslekt fra Siena, ved navn *Pannocchieschi d'Elci*, og som var av greves rang. Hsn var sønn av grev (*conte*) Ranieri og en adelsdame fra slekten *Altoviti*. En av Ranieris brødre var kardinal Scipione Pannocchieschi, som Francesco ledsaget på Scipiones pavelige sendemannsoppdrag til Republikken Venezia (1647-1652). Scipiones *Relazione sulle cose della repubblica* ogir inntrykk av livet i Venezia på den tid. Francesco assisterte også Scipione da han ble sendt av paven til keiser Ferdinand IIIs hoff (1653-1654).

Dette introduserte ham til det kirkelige liv i Roma - Francesco ble *[[cubicularius]]* (hemmelig kammerherre) til paven, og kannik i Peterskirken.

### Erkebiskop
Han ble utnevnt til å etterfølge sin onkel som erkebiskop av Pisa den 27. august 1663, og ble bispeviet den 11. november i kirken *[[Santa Catarina da Siena (Roma)|Santa Catarina da Siena]]* i Roma av kardinal Scipione Pannocchieschi d’Elci, med erkebiskop Francesco Nerli av Firenze og biskop Carlo de' Vecchi av Chiusi som medkonsekrerende.  Han gjorde sitt høytidelige inntog i Pisa den 23. desember 1663. Han ble til sin død der den 20. juni 1702.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Scipione Pannocchieschi d'Elci (1598-1670) *1631
* Erkebiskop *Francesco Pannocchieschi* (1675/76-1702) *1663
## Litteratur
* Pompeo Molmenti, *Venezia alla metà del secolo XVII : relazione inedita di monsignor Francesco Pannocchieschi*, Roma, Tipografia della Reale Accademia dei Lincei, 1916.
* Pius Bonifacius Gams, *Series episcoporum Ecclesiae catholicae quotquot innotuerunt a beato Petro apostolo*, Leipzig, Hiersemann, 1931.
* Ellen Rosand, *Opera in Seventeenth-Century - Venice: The Creation of a Genre*, Berkeley, University of California Press, 1991.

## Referanser
Kallerud

**Kallerud** er et industri- og handelsområde vest på Gjøvik og var en gård, tidligere i den sentrumsnære delen av Vardal kommune. Gardsnavnet er i dag navnet på et strøk.

Gardsnavnet stammer fra århundrene før Svartedauden. Første bruker registrert i Vardal bygdebok er Bård Simensen i 1665. På 1740-tallet overtok Ole Pedersen, og herfra gikk den i arv til Peder Olsen i 1791 og Ole Pedersen i 1817. Med beliggenhet inntil Hunnselva og Brufossen hadde garden møllekvern, en av de større i Vardal.

## Eksterne lenker
* 
* [lokalhistoriewiki.no](https://lokalhistoriewiki.no/wiki/Kallerud_(Gj%C3%B8vik))
Ruth Kleppe Aakvaag

**Ruth Kirsten Kleppe Aakvaag** (1938–2024) var en norsk førsteamanuensis i biokjemi ved Universitetet i Bergen, fagforeningsleder, og Høyre-politiker fra Hordaland som var fast møtende vararepresentant på Stortinget 1989–1990 mens Arne Skauge var statsråd.

Hun tok cand.real.-grad i 1968, og arbeidet ved Universitetet i Bergen 1966–1991, og ved Bioteknologinemnda 1991–2000. Her var hun sekretariatsleder 1991–1998.

Hun var leder av Forskerforbundet 1980–1984. Sammen med Jens Gabriel Hauge og Terje B. Christensen har hun skrevet *Biokjemi – en grunnbok*, som kom med første utgave i 1985, og 4. utgave i 2001. 

Hun var gift med professor Kjell Kleppe (1934–1988) og fra 1990 med generaldirektør Torvild Aakvaag (1927–2020).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
UCL Institute of Archaeology

**UCL Institute of Archaeology** er en akademisk avdeling av *Social & Historical Sciences Faculty* ved University College London (UCL). Avdelingen ble en del av UCL i 1986 etter å ha tidligere vært en skole ved University of London siden 1937. Det er en av de største sentere for studier av arkeologi, kulturarv og museologi i verden, med over 100 ansatte og 600 studenter som holder til i en bygning fra 1950-tallet på nordsiden av Gordon Square i Bloomsbury-området i det sentrale London.
Amsterdam University Press

**Amsterdam University Press** er et nederlandsk universitetsforlag tilknyttet Universiteit van Amsterdam. Det ble etablert i 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Bahamas under Samveldelekene 2022

**[[Bahamas]]** deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det vil bli 16. gangen nasjonen deltar i lekene.

I juni 2022 ble  det meldt at 28 utøvere skulle delta under lekene.

## Medaljevinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kontrollutvalget for overvåkings- og sikkerhetstjenesten

**Kontrollutvalget for overvåkings- og sikkerhetstjenesten** var et norsk statlig organ som førte etterfølgende kontroll med at Politiets overvåkingstjenestes virksomhet foregikk innenfor rammen av lov og instrukser.

Utvalget ble oppnevnt ved kongelig resolusjon av 6. oktober 1972 etter forslag fra Mellbye-utvalget og i henhold til regjeringens forslag i St.meld. nr. 89 (1969-70) og Stortingets behandling av meldingen.

Frem til høsten 1989 besto utvalget av tre medlemmer. Antallet ble da utvidet til fem.

Kontrollutvalget ble avløst av EOS-utvalget.

## Referanser
Scipione Pannocchieschi d'Elci

**Scipione Pannocchieschi d'Elci** (født 28. juni 1598 i Siena i storhertugdømmet Toscana, død 12. april 1670 i Roma), var en italiensk kardinal og erkebiskop. Han var erkebiskop av Pisa fra 1636 til 1663 og kardinal fra 1657.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Scipione Pannocchieschi d'Elci var sønn av Orso, greve av Elci. Fra 1608 til 1618 fulgte han sin far til Spania der han studerte teologi ved Universitetet i Alcalá.Vel tilbake i Toscana studerte han juss, og ble utnevnt av storhertuginne Maria Maddalena som tutor for hennes unge sønner.

I 1621 kom hans far til Roma, og Scipione var med og fikk slik en karriere i Kirkestaten. I 1624 ble han refendarieråd ved Signatura apostolica, fra 1627 ble han for ett år guvernør av Spoleto, fra 1628 for ett år guvernør av Ancona, og senere for Fermo.

### Prest
Han ble presteviet den 3. mai 1629 av Paolo Orsini, biskop av Montalto.
### Biskop av Pienza
I juli 1631 ble Scipione Pannocchieschi utnevnt til biskop av Pienza; han ble bispeviet den 17. august samme år av kardinal Luigi Caetani i *[[Cappella Barberini]]* i kirken *[[Sant'Andrea della Valle]]*. Kardinal Caetani ble da assistert av biskopene Tegrimo Tegrimi av Ascoli Satriano og Giorgio Bolognetti av Ascoli Satriano.

### Erkebiskop av Pisa
I mars 1636 ble Pannocchieschi utnevnt til erkebiskop av Pisa.

Under pave Innocens X var han apostolisk nuntius til Republikken Venezia, og under pave Alexander VII ved keiser Ferdinand IIIs hoff. Senere var han guvernør for Urbino. Fra 1646 til 1658 var han apostolisk nuntius til Østerrike.

Som erkebiskop av Pisa avholdt Scipione Pannocchieschi d’Elci to synoder i 1639 og 1659, og besøkte sitt bispedømmer to ganger, i 1655 og 1662. Han restaurerte og dekorerte noen kirker i byen, og fullførte blant annet med egne sine egne penger arbeidene på presteseminaret. I 1663 fratrådte han som erkebiskop av Pisa.

### Kardinal
Den 9. april 1657 utså pave Alexander VII Scipione Pannocchieschi til kardinal *[[in pectore]]*; den 29. april året derpå mottok han som kardinalprest *[[Santa Sabina]]* som tittelkirke. Han deltok i konklaven i 1667, som valgte pave Klemens IX til ny pave, og i konklaven 1669–1670, som valgte pave Klemens X.

Kardinal Pannocchieschi har fått sitt siste hviested i *Cappella di Santa Caterina da Siena* i *Santa Sabina' på [[Aventinen]] i Roma.

== Episkopalgenealogi ==
Hans [[episkopalgenealogi]] er:
* Kardinal [[Scipione Rebiba]] (1504-1577) 
* Kardinal [[Giulio Antonio Santori]] (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal [[Girolamo Bernerio]] (1540-1611) *1586
* Erkebiskop [[Galeazzo Sanvitale (erkebiskop)|Galeazzo Sanvitale]] (1566-1622) *1604
* Kardinal [[Ludovico Ludovisi]]  (1595-1632) *1621
* Kardinal [[Luigi Caetani]] (1595-1642) *1622
* Kardinal *Scipione Pannocchieschi d'Elci'' (1598-1670) *16313

## Referanser


## Kilder
*
*

## Eksterne lenker
Somdalsgata

**Somdalsgata** er en cirka 1,3 km lang grusvei som går i nord–sør-retning gjennom Somdalen i Ytre Ådal, i Ringerike kommune. 

Somdalsgata tar av nordøstover fra E16, like nordvest for den lille veibrua over Somma. Vein går nordover til Nordre Somdalen (275/1), der den svinger brått østover og har Søre Somdalen (275/4) på sørsiden, og så brått nordover ved innkjøringen til Østre Somdalen (275/2). Nordre og Søre Somdalen ligger så tett at de har felles gårdstun, om det ikke var for at Somdalsgata splitter dem. Fra Østre Somdalen går veien mer eller mindre nordover til krysset med Samsjøveien, der Midtre Somdalen (275/3) ligger rett øst for Somdalsgata og sør for Samsjøveien.

Ved Østre Somdalen går det også en arm av Somdalsgata gjennom gårdstunet og sørøstover, via ei lita bru over Somma til Tørrhardsveien, som fører videre til brukene Somdalsbråten (275/18), Haugset (275/20) og Simarud (274/36). I krysset med Samsjøveien er det også avkjøring til Kristines vei og Somma skytebane mot nord.
Dominikus Schwaderlapp

**Dominikus Schwaderlapp**, ofte kalt **Dominik Schwaderlapp**, (født 4. mai 1967 i Selters i Rheinland-Pfalz i Vest-Tyskland) er en tysk katolsk prelat og hjelpebiskop i Köln.

## Liv og virke
### Prest
Dominikus Schwaderlapp vokste opp i Ransbach-Baumbach og studerte katolsk teologi i Bonn og Augsburg. Han ble ordinert til prest 18. juni 1993 av erkebiskop Joachim Meisner. Deretter ble han utnevnt til kapellan i to menigheter i Neuss. Fra 15. november 1996 til slutten av 2003 var han kapellan og privatsekretær for erkebiskopen.

Han tok doktorgraden i teologi ved Universitetet i Augsburg i 2002. 1. januar 2004 utnevnte kardinal Meisner ham til stedfortreder for generalvikar Norbert Feldhoff. Da Feldhoff kort tid etter ble valgt til domprost i Köln, utnevnte Meisner Schwaderlapp til ny generalvikar; denne stillingen hadde han fra 1. juni 2004 til midten av mars 2012.

### Hjelpebiskop i Köln
Den 24. februar 2012 ble han utnevnt av pave Benedikt XVI til titulærbiskop av *Frequentium* og hjelpebiskop i Köln. Han ble bispeviet 25. mars 2012 i Kölnerdomen av kardinal Joachim Meisner. Hans medkonsekratorer var biskopene Manfred Melzer (hjelpebiskop i Köln) og Heiner Koch an Dresden-Meissen.

Han ble ansvarlig for pastoraldistrikt Nord med byene Düsseldorf, Wuppertal, Solingen og Remscheid.

## Skrifter
* 
* 
* 
* 
: zusätzlich *Für immer Ja – Ein Kurs in Sachen Liebe – Ein Hörbuch gelesen von Hans Leo Neu* mit 72 MP3-Titeln, K-Service 2011
* 
* 
* 
* 
* 

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819*
* Kardinal [[Giacomo Filippo Fransoni]] (1770-1837) *1819
* Kardinal [[Antonio Saverio De Luca]] (1805-1883) *1845
* Erkebiskop [[Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr]], [[O.S.B.]] (1804-1877) *1856
* Erkebiskop [[Friedrich Josef von Schreiber]] (1819-1890) *1875
* Erkebiskop [[Franz Joseph von Stein]] (1832-1909) *1879
* Erkebiskop [[Joseph von Schork]] (1829-1905) *1891
* Biskop [[Ferdinand von Schlör]] (1839-1924) *1898
* Erkebiskop [[Johann Jakob von Hauck]] (1861-1943) *1912
* Erkebiskop [[Joseph Otto Kolb]] (1881-1955) *1935
* Kardinal [[Julius August Döpfner]] (1913-1976) *1948
* Kardinal [[Alfred Bengsch]] (1921-1979) *1959
* Biskop [[Hugo Aufderbeck]] (1909-1981) *1962
* Kardinal [[Joachim Meisner]] (1933-2017) *1975
* Biskop *Dominikus Schwaderlapp'' (1967-) *2012

## Referanser