open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joseph Trân Xuân Tiéu

**Joseph Trân Xuân Tiéu** (vietnamesisk: *Giuse Trần Xuân Tiếu*; født 20. august 1945 i Phước Dinh i Fransk Indokina,  død 7. januar 2025 i Long Xuyên i Vietnam) var en vietnamesisk prelat og katolsk biskop av Long Xuyên.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Joseph Trần Xuân Tiếu ble født den 20. august 1944 i Lộc Hòa-distriktet (den gang kalt Phú Ốc) i byen Nam Dinh. I 1954 flyktet han til sør i landet med familien. I 1957, i en alder av tolv år, begynte han på *Pius XII gutteseminar* og fortsatte studiene ved *St. Joseph-seminaret* i Saigon. I 1965, etter å ha fullført seminaret, ble han sendt til Roma for å fullføre studiene i filosofi og teologi ved Det pavelige universitet Urbaniana.

### Prest
Joseph Trân Xuân Tiéu ble presteviet i Sør-Vietnam den 10. august 1974. Han var så sekretær for biskop Nguyễn Khắc Ngư til 1995, da han ble pastor av Long Xuyên-katedralen, professor i moralteologi ved Thánh Quý storseminar i Cần Thơ, og sitt bispedømmes generalvikar.

### Koadjutorbiskop av Long Xuyên
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til koadjutorbiskop av Long Xuyên den 3. juni 1999. Han ble bispeviet av biskopen av Long Xuyên, Jean-Baptiste Bui Tuân, den 29. juni samme år. Medkonsekratorer var Emmanuel Lê Phong Thuân, biskop av Cần Thơ, og François Xavier Nguyên Van Sang, biskop av Thái Bình.
### Biskop av Long Xuyên
Med Jean-Baptiste Bui Tuâns fratreden den 2. oktober 2003, etterfulgte han ham som biskop av Long Xuyên.

Gjennom årene tok han til orde for tilbakeføring av det gamle *St. Thomas-seminaret*, som ble beslaglagt i 1976 av de nye kommunistiske myndigheter etter landets gjenforening, for å gjenoppta utdanningsaktiviteter, en forespørsel som til slutt ble innvilget i september 2018. 

Pave Frans godtok hans tidlige fratreden den 23. februar 2019.

Joseph Tran Xuan Thieu døde den 7. januar 2025.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) *bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) *1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) *1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) *1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) *1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) *1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) *1929
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) *1938
* Biskop Michel Nguyễn Khắ Ngữ (1909-2009) *1961
* Biskop Jean-Baptiste Bui Tuân (1928-2024) *1975
* Biskop *Joseph Trân Xuân Tiéu* (1945-2025) *1999

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heinz Ehlers

**Heinz Ehlers** (født 25. januar 1966) er en dansk ishockeytrener og tidligere ishockeyspiller. Ehlers var en av Danmarks første utenlandsproffer og med sin vilje og ambisjoner en playmaker i europeisk toppklasse og anses som en av landets største ishockeyspillere gjennom tidene.

Som 18-årig i 1984 ble han draftet av New York Rangers som nummer 188 i niende runde av NHL-draften i 1984 men spilte aldri i National Hockey League (NHL).  Derimot debuterte han samme år for Leksands IF i svenske Elitserien og ble dermed den første danske spilleren i svensk topphockey. Etter en lang utenlandskarriere i Sverige, Østerrike, Sveits og Tyskland returnerte han i 2002 til moderklubben AaB Ishockey (i dag Aalborg Pirates) før han la opp som spiller i 2004.

Internasjonalt representerte Ehlers Danmarks herrelandslag fra 1987 til 2001. Ehlers var en nøkkelspiller på landslaget på 1980- og 1990-tallet. Han spilte i alt 104 landskamper og noterte seg for 60 mål og 103 assist. Han deltok i ni VM-turneringer.

Etter han la opp som spiller har Ehlers hatt en lang og merittert karriere som trener. Han startet trenerkarrieren for moderklubben AaB Ishockey før han begynte sitt trenervirke i sveitsisk ishockey. Han trente NLB-klubbene (nivå to) EHC Biel og SC Langenthal og ledet begge klubber til NLB-titler og opprykk til National League A (NLA). På øverste nivå i sveitsisk ishockey har han trent klubbene Lausanne HC og SCL Tigers. Han er blitt kåret til beste trener i National League (NL) to ganger (2015 og 2019). Han var Danmarks landslagstrener fra 2017 til 2023 og ledet Danmark till sin første OL-deltagelse i 2022. Siden 2023 har han vært trener for sveitsiske EHC Visp i Swiss League.

Han ble tatt opp i Danmarks Ishockey Unions Hall of Fame i 2014.

Han er far til ishockeyspillerne Sebastian Ehlers og Nikolaj Ehlers. Sistnevnte er NHL-spillerne for klubben Winnipeg Jets.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terje Westfoss

**Terje Westfoss** (født 1943) er en norsk keramiker og billedkunster. Han har sin utdannelse fra Bergen Kunsthåndverkskole, hvor han ble uteksaminert i 1967. 

Westfoss opprettet verkstedet Maja og Trompeten i 1968, i samarbeid med blant annet keramiker Yngvild Fagerheim. I 1979 opprettet han verksted i Fredrikstad. 

Hans arbeider er blant annet kjøpt inn av Kunstindustrimuseet i Oslo, Vestlandske Kunstindustrimuseum og Nordenfjelske Kunstindustrimuseum.  «Amerikansk torso på hjul*»* (1969) er regnet for å være blant Westfoss mest viktige verk. Verket forestiller en torso uten hode, med malt amerikansk flagg og enorme bryster. 

Westfoss har hovedsakelig jobbet med skulpturelle arbeider i steingods, gjerne laget med raku-teknikk. Han har også brukt plast, tekstil og maling i sine verk, som ofte har et tydelig politisk innhold.

Westfoss har deltatt på en rekke gruppeutstillinger, som «International Ceramics» på Victoria and Albert Museum i London (1972), Biennale Internationale de Ceramique d´Art de Vallauris i Frankrike (1974) og «Glimt» på Galleri F15 i Moss (2008). I 2018 hadde Westfoss en retrospektiv utstilling, «Keramiker i 50 år», på Østfold Kunstsenter i Fredrikstad. Han har også hatt separatutstillinger på blant annet Henie Onstand Kunstsenter på Høvikodden (1990), og på Kunstnerforbundet i Oslo (1987).

## Referanser
Han Lamers

**Han Lamers** (født 1984) er en nederlandsk filolog og språkforsker. Han er professor i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo og leder for Det norske institutt i Roma.

Lamers studerte klassisk filologi (gammelgresk og latin) ved Universitetet i Leiden og kunsthistorie ved KU Leuven, og tok sin doktorgrad i 2013 fra Universitetet i Leiden. Han tiltrådte ved Universitetet i Oslo i 2018, først som førsteamanuensis (2018–2019) og deretter som professor (2019–) og fagleder (2020–2025). Siden 2025 leder han Det norske Institutt i Roma. 

Han er også medredaktør for fagtidsskriftet *[[Symbolae Osloenses]]*.

Lamers' forskningsinteresser omfatter kulturhistorien til gammelgresk og latin etter antikken, spesielt i den tidligmoderne tid og moderne periode, samt kunnskapshistorie. Han leder flere internasjonale forskningsprosjekter. Lamers har også publisert vitenskapelige utgaver av nylatinske tekster (Manilius Rallus) og oversatt tekster på bysantinsk gresk til nederlandsk (Manuel Chrysoloras og Laonikos Chalkokondyles).

## Bibliografi (utvalg)

* Lamers, Han. *Greece Reinvented: Transformations of Byzantine Hellenism in Renaissance Italy*. Brill’s Studies in Intellectual History 247. Leiden og Boston, Mass.: Brill, 2015. ISBN 978-90-04-29755-5
* Lamers, Han, og Bettina Reitz-Joosse. *The Codex Fori Mussolini: A Latin Text of Italian Fascism. Edited with Introduction, Commentary and Translation*. Bloomsbury Studies in Classical Reception. London: Bloomsbury Academic, 2017. ISBN 978-1-4742-2695-0
* Lamers, Han. *Afterlife of Antiquity: Anton Springer (1825–1891) on the Classical Tradition*. Leuven: Leuven University Press, 2019. ISBN 978-90-429-3878-6. 
* Constantinidou, Natasha, og Han Lamers, red. *Receptions of Hellenism in Early Modern Europe: 15th-17th Centuries*. Brill’s Studies in Intellectual History 303. Leiden og Boston: Brill, 2019. ISBN 978-90-04-40246-1
* Lamers, Han, Bettina Reitz-Joosse, og Valerio Sanzotta, red. *Studies in the Latin Literature and Epigraphy in Italian Fascism*. Leuven: Leuven University Press, 2020. ISBN 978-94-6166-312-2
* Lamers, Han. *The Latin Poems of Manilius Cabacius Rallus of Sparta. On Longing, Fortune, and Displacement. A Critical Edition with Annotations and a Translation*. Renaissance Society of America Texts and Studies Series 21. Leiden og Boston, Mass.: Brill, 2024. ISBN 978-90-04-54898-5

## Referanser


## Eksterne lenker
* Universitetet i Oslo fakultetsside
* Han Lamers på X
Julia Eikeland

**Julia Eikeland** (født 2000) er en norsk politiker (Ap). Ved stortingsvalget 2025 ble hun valgt inn for Rogaland. Hun er tidligere sentralstyremedlem i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Hun er også i fylkestinget i Rogaland med Rogaland Arbeiderparti.

## Bakgrunn og politisk virke
Julia Eikeland ble født i Stavanger 9. august 2000. Eikeland begynte på Revheim ungdomsskole, og startet senere på Hetland videregående skole (2016–2018). I 2020 flyttet hun til Bergen, der hun studerte sammenlignende politikk. I 2021 flyttet Eikeland til Oslo, og meldte seg på Høyskolen Kristiania. Hun studerte HR og personalledelse. Siden 2024 har hun tatt masters i ledelses- og organisasjonspyskologi.

Eikeland ble medlem i AUF i 2015. I 2018 ble hun, som 18-åring, valgt som politisk nestleder i AUF i Rogaland (2018–2019). Et år seinere, under AUF i Rogaland sitt årsmøte ble hun valgt som fylkesleder (2019–2020).

Under AUFs 57. ordinære landsmøte ble hun valgt som sentralstyremedlem i AUF (2020–2024). Eikeland gikk ut av rollen sin i sentralstyre under AUFs 58. ordinære landsmøte.

Hun er innvalgt i fylkestinget til Rogaland fylkeskommune. Hun er en av 10 representanter til Arbeiderpartiet på tinget. Under nominasjonsprosessen til Rogaland Arbeiderpartiet, sikret Eikeland tredjeplass på stortingslisten til stortingsvalget 2025.

## Referanser
Peadar Ua Laoghaire

**Peadar Ua Laoghaire** (1839–1920), anglifisert som **Peter O'Leary**, var en irsk forfatter og prest i den katolske kirke. Han var en av de første forfatterne som skrev på irsk gælisk i moderne tid.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ua Laoghaire ble født i sognet Clondrohid i County Cork, og vokste opp med å snakke Munster-dialekten av irsk i Muskerry Gaeltacht. Han var en etterkommer av Carrignacurra-grenen av O'Laoire-familien til den gamle Corcu Loígde. 
### Prest
Han studerte ved *St Patrick's College* i Maynooth og ble ordinert til katolsk prest i 1867. Han ble sokneprest i Castlelyons i 1891, og det var der han skrev sin mest kjente historie, *Séadna*, og fremførte den som en historie ved bålet til tre små jenter.
### Litterært virke på irsk gælisk
*Séadna* var det første store litterære verket i den nye gælisk-vekkelsen. Den ble publisert som en føljetong i *[[Gaelic Journal]]* fra 1894, og ble utgitt i bokform i 1904. Handlingen i historien gjelder en avtale som skomakeren *Séadna* inngikk med «den mørke mannen». Selv om historien er forankret i folklore som forfatteren hørte fra shanachies ved bålet i ungdommen, har den også en nær tilknytning til den tyske legenden om Faust.

I tillegg til *Séadna* skrev Ua Laoghaire en selvbiografi kalt *Mo Sgéal Féin* (My Own Story). I tillegg oversatte han noen historier om middelaldersk gælisk litteratur til moderne irsk, som *Eisirt* og *An Cleasaí*, og oversatte en forkortet versjon av historien om *Don Quixote* til sin lokale dialekt av irsk.

Fader Ua Laoghaire ble kjent for sin støtte til *caint na ndaona*, det nåværende irske språk, snarere enn noen av de forsøk på å gjenopplive eldre former for irsk. Men han foretok også nøye distinksjoner forskjeller mellom det han så på som god irsk, og dårlig irsk.

## Referanser
Pascal Olmeta

**Pascal Olmeta** (født 1961) er en fransk tidligere fotballspiller. Han var en av de fremste franske målvaktene gjennom 1980- og 1990-årene. Han noterte seg likevel aldri for spill på herrelandslaget, men markerte seg med nesten fem hundre seriekamper i den franske toppdivisjonen for klubber som , Toulon, Racing Club Paris,  og . Høyden av karrieren hans var årene han spilte for Marseille, hvor han ble seriemester i 1991 og 1992, og både vant Mesterligaen i 1993 og var tapende finalist i 1991. Mens han spilte for Bastia ble han av fotballbladet *[[France Football]]* tildelt prisen Révélation de l'année i 1983, som årets åpenbaring i fransk fotball, og prisen Etoile d'Or i 1984. Etoile d'Or ble gitt spilleren i fransk fotball som oppnådde det høyeste poengsnittet på bladets spillerbørs.

Hans sønn Lisandru Olmeta har fulgt i sin fars fotspor, og gjort karriere som målvakt i profesjonell fotball.

## Landslag
Olmeta var flere ganger involvert med Frankrikes herrelandslag, men fikk aldri notert seg for spilletid på herrelandslaget. Hans første involvering var da han ble innkalt til Frankrikes herrelandslag av Henri Michel for en VM-kvalifiseringskamp mot  i oktober 1985. Olmeta forble sittende på benken i kampen som franskmennene vant med seks mål.

I oktober 1990 spilte Olmeta for Frankrikes B-landslag mot Tunisia. Olmeta spilte igjen for B-landslaget mot England på Loftus Road 18. februar 1992. Dagen etter satt han på benken som ubenyttet reserve da A-landslaget tapte en treningskamp mot  på Wembley stadion.

Da landslagstrener Michel Platini 22. april 1992 annonserte Frankrikes tropp på tyve spillere til EM-sluttspillet i 1992, var i tillegg Olmeta inkludert som hjemmeværende reservemålvakt for førstevalget Bruno Martini og andrevalget Gilles Rousset.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordre Sauholmen fuglefredningsområde

**Nordre Sauholmen fuglefredningsområde** utgjøres av nordspissen av den nordre Sauholmen samt sjøområdet 50 meter utenfor, ved innløpet til Sonsbukta i Vestby kommune. Den søndre delen av holmen er statlig sikret friluftsområde.

På holmen hekker blant annet makrellterne, fiskemåke og hettemåke, alle rødlistet i Norge, sistnevnte som "kritisk truet" (CR).

Fuglelivet i reservatet er fredet mot skade og unødig forstyrrelse, og det er forbudt å gjøre inngrep som forringer fuglenes livsmiljø. All ferdsel er forbudt i perioden 15. april til 15. juli, inkludert flyging under 300 meter samt all vannsport og dykking. For øvrig skal hunder alltid holdes i bånd.

## Referanser
Unacast

**Unacast** er et IT-selskap som ble stiftet i Oslo i 2014 av Thomas Walle og Kjartan Slette. Selskapet spesialiserer seg på analyse og videresalg av posisjonsdata innhentet fra mobile enheter (som smarttelefoner). Per 2025 er Unacast kategorisert som *IKT - Håndtering av data til kommersielt bruk* i Brønnøysundregistrene. I 2023 fusjonerte det USA-baserte selskapet Gravy Analytics med Unacast, og hovedkontoret ble flyttet fra Oslo til New York. Per 2025 er Thomas Lindbo Walle president i det sammenslåtte selskapet, mens Jeff White (fra Gravy Analytics) er administrerende direktør (CEO). Det norske statlige investeringsselskapet Investinor har per 2024 investert 126,7 millioner kroner i Unacast.

I 2024 ble Gravy Analytics anklaget av USAs handelstilsyn FTC for å ha solgt sensitive posisjonsdata ulovlig. 9. januar 2025 ble det kjent at hackere hadde begått datainnbrudd i Unacasts og Gravy Analytics systemer og fått tilgang til posisjonsdata som de lekket på et russisk hackerforum.

## Referanser


## Kilder
* NRKbeta: Norsk selskap måler om USA holder seg hjemme (publisert av Martin Gundersen 25. mars 2020) Besøkt 9. januar 2025
* Washington Post: Smartphone data reveal which Americans are social distancing (and not) (publisert 24. mars 2020) Besøkt 9. januar 2025
* Brønnøysundregistrene: Unacast Besøkt 9. januar 2025

## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted Besøkt 9. januar 2025
Storskjær

**Storskjær** kan vise til flere forekomster:

* Storskjær naturreservat i Asker kommune
* Storskjæret naturreservat i Tvedestrand kommune
* Storskjær fuglefredningsområde i Frogn kommune
Norgesmesterskapet i håndball for menn 2025

**Norgesmesterskapet i håndball for menn 2025/2026** var den 59. utgaven av Håndball-NM for menn som startet den 17. august 2025 og ble avsluttet den 28. desember 2025. Finalen ble spilt 28. desember i Unity Arena.  Kolstad er trippelt regjerende norgesmestere fra sesongene 22/23, 23/24, 24/25.

## Kvartfinale

## Semifinale

## Finale
Småskjær fuglefredningsområde

**Småskjær fuglefredningsområde** utgjøres av to skjær midt i Oslofjorden ved Drøbak like sør for Oscarsborg, samt sjøområdet 50 meter utenfor.

Skjærene er hekkeområde for flere måkearter og en del ærfugl. På det sørligste skjæret hekker vesentlig sildemåke og gråmåke, mens på det nordligste hekker de mindre fiskemåke og hettemåke. Sistnevnte er rødlistet som "kritisk truet" (CR) i Norge.

Fuglelivet i reservatet er fredet mot skade og unødig forstyrrelse, og det er forbudt å gjøre inngrep som forringer fuglenes livsmiljø. All ferdsel er forbudt i perioden 15. april til 15. juli, inkludert flyging under 300 meter samt all vannsport og dykking. For øvrig skal hunder alltid holdes i bånd.

## Referanser
Dajos Béla

**Leon Golzmann** (1897–1978), kjent som **Dajos Béla**, var en russiskfødt tysk fiolinist og orkesterleder. Han er spesielt kjent for sin innflytelse på jazz- og dansemusikk i Europa i 1920- og 1930-årene.

## Bakgrunn og oppvekst
Béla ble født 19. desember 1897 i Kyiv. Hans far var jødisk ukrainer, og hans mor var ungarsk.
Han viste tidlig musikalsk talent og opptrådte allerede som niåring på en konsert i Kyiv.

## Musikkstudier
Etter å ha tjenestegjort som soldat under første verdenskrig studerte han musikk i Moskva under Michail Press og senere i Berlin hos Issay Barmas.

## Karriere i Europa
I Berlin begynte Béla å opptre på lokale arenaer og ble snart kontaktet av Carl Lindström AG for plateinnspillinger. Han etablerte sitt eget salongorkester og tok kunstnernavnet Dajos Béla, et mer ungarsk-klingende navn, ettersom ungarsk og rumensk musikk var populært i Tyskland på den tiden. Hans orkester ble et av de mest populære danseorkestrene i Tyskland, og oppnådde også stor anerkjennelse internasjonalt. Andre orkesterledere med tilsvarende suksess var Paul Godwin og Marek Weber. For jazzinnspillinger brukte Béla ofte pseudonymer som The Odeon Five, Mac’s Jazz Orchestra og The Clive Williams Jazzband.

Blant musikerne som spilte med ham var pianisten og komponisten Franz Grothe, jazzmusikerne Rudi Anhang og Kurt Hohenberger, sangerne Rex Allen, Paul O'Montis og Henri René, banjospilleren Mike Danzi og trekkspilleren Will Glahé, komponistene Wilhelm Grosz og Willy Engel-Berger, samt skuespillerne Marta Eggerth og Max Hansen.

## Emigrasjon til Argentina
Etter nazistenes maktovertakelse i Tyskland i 1933 begynte Béla, som var jødisk, å turnere internasjonalt. I 1935 slo han seg ned i Buenos Aires i Argentina. Der fortsatte han sin musikalske karriere med radioopptredener og plateinnspillinger, og ledet et daglig radioprogram på Radio El Mundo. Han ble boende i Argentina resten av sitt liv, og døde i La Falda den 5. desember 1978.

## Diskografi (utvalg)
* «Waitin' For The Moon / Adieu, Mimi (Shimmy)» (Odeon 0-1921)
* «Humming / Bummel-Petrus (Intermezzo)» (Odeon A 71942), 1921
* «Radio-Tango / Opern-Foxtrott in Potpourri-Form» (Odeon 49039), 1925
* (som Kapelle Merton): «Dinah / Sevilla» (Beka B.6071), 1926
* «Who? ('Du! Wann bist du bei mir?') / Zwei rote Rosen, ein zarter Kuss» (Odeon 0-2087), januar 1927
* «Heinzelmännchens Wachtparade / Dornröschens Brautfahrt» (Odeon 0-2101), 1927
* «Santa Lucia / Venezia» (Odeon 0-2122), 1927
* «Kennst du das kleine Haus am Michigansee / Anna Aurora» (Odeon D-4975), 1929
* (som Odeon-Tanz-Orchester und Gesang): «In Sanssouci, dort wo die alte Mühle steht» (Odeon O-11301), 1929
* (med Leo Frank): «Im Rosengarten von Sanssouci», 1930

I tillegg spilte han inn rundt 70 plater med tenoren Richard Tauber som fiolinsolist eller orkesterleder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre Gjørwad

:*Se også jazzmusikeren [[Sverre Gjørvad]]

*'Lars Sverre Gjørwad''' (1885-1969) var en norsk forstmann, skogbrukslærer og Høyrepolitiker fra Tune som var stortingsrepresentant for Østfold i én periode 1950–1953. 

Han var født i Kviteseid, men vokste opp i Vestre Toten der faren Olav Gjørvad var lærer 1891–1930 og ordfører 1908-16.
Han tok eksamen på Statens Skogskole Steinkjer i 1905 og ved Norges landbrukshøgskole i 1909. Han var lærer ved Østfold skogskole i Halden 1910-1916, og rektor ved skolen fra 1921 til den ble nedlagt i 1926. I mellomtiden hadde han vært fylkesskogmester i Oppland. Fra 1926 til 1956 var han lærer og og leder av skogbruksavdelingen ved Østfold landbruksskole.

Han var med i kommunepolitikken i Tune som formann i Tune høyreforening 1938-1940 og 1946-1949, og som kommunestyremedlem 1947–55. Han var stortingsrepresentant én periode 1950–1953 og vararepresentant i den etterfølgende perioden.

## Referanser
Bambu Lab

**Bambu Lab** er et en kinesisk produsent av 3D-skrivere. De ble kjent for X1-modellen, en CoreXY-skriver som ble lansert 2022 og fikk gode anmeldelser. Dette var deres første produkt, og ble lansert på Kickstarter. Kampanjen samlet inn 7 millioner dollar, hvilket gjør den til en av de mest vellykkede folkefinansierngs-kampanjene for 3D-skrivere gjennom tidene. *[[Time (magasin)|Time Magazine]]* kåret X1 til en av de beste oppfinnelsene i 2022.

## Historie
Selskapet ble grunnlagt i 2020 av et team med fire ingeniører fra DJI, hvor hovedingeniøren var Dr. Ye Tao som er født og oppvokst i Kina og uteksaminert med en doktorgrad fra MITs avdeling for kjemi. Før han grunnla Bambu Lab jobbet han i DJI hvor han eksperimenterte med 3D-skrivere.

## Se også
* Sammenligning av 3D-skrivere
* Voron 2.4, en CoreXY-skriver med åpen kildekode

## Referanser
Port Ellen

**Port Ellen** er en landsby sør på den skotske øya Islay, landsbyen er hovedhavn på øya.

Byen er oppkalt etter kona til byens grunnlegger, Walter Frederick Campbell.
Elias Sørensen

**Elias Fritjof Grænge Sørensen** (født 1999) er en dansk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fastingswing

**Fastingswing** er en norsk swingdansestil som ble utviklet på 1950-tallet av Johan Fasting, en viktig skikkelse innen norsk dansehistorie. Stilen kombinerer elementer fra tradisjonell swingdans og norsk folkedans, og ble spesielt populær i Trøndelag. Fastingswing har siden blitt en viktig del av norsk dansearv og regnes som en selvstendig gren av swingdans.

I 1980, sammen med Egil Bakka, tok Fasting initiativet til å samle og filme swingdansere fra Trøndelag på Bajazzo Restaurant i Trondheim. Filmen ble en viktig kilde til kunnskap om hvordan swingdansen ble praktisert i Trøndelag på 1960-tallet, og har blitt et verdifullt arkivmateriale for å forstå dansehistorien i regionen. Filmtakingen viste hvordan danseformen var praktisert av danserne fra Levanger og Verdal, som hadde lært swing på lokale dansefester i området.

Fastings arbeid har hatt stor betydning for å bevare og videreutvikle swingdansen i Norge. Hans innsats har bidratt til å opprettholde tradisjonen med swingdanser i Trøndelag, og hans påvirkning er fortsatt merkbar i dagens dansepraksis. Fastingswing har også blitt en konkurransegren i Norges Danseforbund siden 1999, og stilen er fortsatt populær i hele landet, med flere dialekter som viser lokale variasjoner.

Fasting er ansett som en av de mest sentrale figurene i norsk swingdans, og hans arbeid har hatt en varig påvirkning på hvordan dansen praktiseres og forstås i Norge i dag.
The Way of a Man

***The Way of a Man*** (originaltittel: *The Way of a Man*) er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av George B. Seitz.

## Skuespillere
* Allene Ray som Ellen Meriwether
* Harold Miller som John Cowles
* Bud Osborne som Gordon Orme
* Lillian Gale som Mandy McGovern
* Kathryn Appleton som Grace Sheraton
* Chet Ryan som Andy

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Conker (serie)

***Conker*** er en serie videospill utviklet av Rare. Spillene handler om ekornet og spillerfiguren Conker. Gjennom de forskjellige spillene varierer historien og oppgavene hans, men vanligvis har det noe å gjøre med kjæresten Berri og fiender Conker møter på reisene sine som han må stoppe. Det første spillet i serien, *[[Conker’s Pocket Tales]]*, ble opprinnelig utgitt på Game Boy Color 8. juni 1999.

Det første spillet i serien, *Conker’s Pocket Tales*, var opprinnelig barnevennlig og rettet mot alle aldre. Siden *[[Conker’s Bad Fur Day]]* har serien hatt voksenorienterte temaer som fokus, for eksempel grafisk vold og toaletthumor.

## Liste over spill

* *[[Conker’s Pocket Tales]]* (1999)
* *[[Conker’s Bad Fur Day]]* (2001)
* ** (2005)
* *[[Young Conker]]* (2016)

## Gjesterolle i andre spill

* *[[Diddy Kong Racing]]* (1997)
* *[[Project Spark]]* (2014)
* *[[Rare Replay]]* (2015)

## Eksterne lenker
*
Joseph Aoun

**Joseph Khalil Aoun** (født 1964) er en libanesisk general som siden 8. januar 2025 er Libanons 14. president. Han var øverstkommanderende for forsvaret i Libanon fra 2017. Aoun ble valgt med 99 av 128 stemmer i parlamentet. Presidentstillingen var ubesatt fra 2022 Michel Aoun (ikke slektning) gikk av etter endt åremål. Joseph Aoun er medlem av Den maronittiske kirke i Libanon. Aoun utnevnte 8. februar 2025 Nawaf Salam til statsminister.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Romsdalsnett

**Romsdalsnett AS** er et norsk nettselskap i konsernet Rauma Energi Holding AS. Romsdalsnett eier, bygger og vedlikeholder distribusjonsnettet for elektrisk kraft i Rauma kommune og i deler av Vestnes kommune. I disse områdene overføres årlig ca. 140 GWh til 5500 sluttbrukere.

Romsdalsnett har kontor på Åndalsnes i Rauma.

## Eksterne lenker
*
Een gang strømer...

***Een gang strømer...*** er en dansk TV-serie av Anders Refn fra 1987. Manuset er skrevet av Flemming Quist Møller, Jens Okking og Refn. Serien er produsert av Nordisk Film for DR. Musikken til serien er komponert av Kasper Winding.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Den Gyldne Jura

**Den Gyldne Jura** er en studentorden i Juristforeningen i Bergen. I henhold til «Lov om Juristforeningens Farver Merke Orden og Bånd» skal Ordenskollegiet dekorere medlemmer av foreningen som gjennom langvarig og tro tjeneste for Hennes Majestet og Juristforeningen har stått på og bidratt til foreningen.

## Ordenstegn og medaljer
Ordenen består av tre grader:
* Kommandør – Blått
* Ridder – Hvitt
* Svend – Rødt

Ordenskollegiet kan utnevne én Kommandør hvert femte år, to Riddere annet hvert år og tre Svender årlig på Fesjå/Ballretten. Dekorerte medlemmer av Den Gyldne Jura kan bære Qa Injurias kubjelle med bånd i ordensmedaljens farge ved arrangementer med studentgalla.

Det kan årlig deles ut inntil tre fortjenestemedaljer på Fesjå/Ballretten. Medaljen tildeles for en enkeltprestasjon og består av en vekt på et sverd, med bånd i foreningens farger: blått, hvitt og rødt.

Juristforeningens vervmedalje deles ut på Internaften i gradene bronse, sølv og gull etter henholdsvis tredje, femte og syvende semester med tillitsverv.

## Referanser
Urbicide

**Urbicide** (av latin *urbs* 'by' og *caedo* 'drepe'), er et begrep som betegner omfattende ødeleggelse av en by og dens befolkning. Termen skiller seg fra folkemord hvor formålet er å utrydde hele eller deler av en  etnisk gruppe. Begrepet ble sentralt i beskrivelsen av virkemidler brukt under krigene i det tidligere Jugoslavia på 1990-tallet. Betegnelsen er også brukt av kritikere av byutvikling siden siste halvdel av 1900-tallet.  

Angela Bischoff og Tooker Gomberg brukte betegnelsen som uttrykk for den disruptive urbane effekten av høy økonomisk vekst, lansert i *New Internationalist*. I denne sammenhengen er det også omtalt som **bymord**.

Urbicide retter seg først og fremst mot sivile, i eksemplene over utgjorde sivile minst 80-90 % av de drepte. 

Ilan Pappé brukte begrepet *urbicide* i sin beskrivelse av hvordan protoisraelske styrker i april og tidlig mai 1948, før Israels uavhengighetserklæring og krigen med nabolandene, bevisst avfolket og av-arabiserte de palestinske byene Tiberias, Baysan, Safad, Haifa, Vest-Jerusalem, Jaffa og Akko. Det planmessige ble understøttet med et sitat fra Ben-Gurion.

Steve Graham beskrev i teksten *Urbicide in Jenin* hvordan israel begynte å se på den hurtige palestinske urbanske veksten som "bygginga sitt Jihad". Storbyene svelget unna småbyer og landsbyer og strakte seg "på ulovleg vis" utover planleggingsgrenser streket opp av Israel. 

## Eksempler på urbicide

* Beijing (1215)
* Urgentj (1220) 
* Merv (1221)
* Warsawa 1944 
* Dresden (1945)
* Hiroshima (1945)
* Nagasaki (1945)
* Vukovar (1991)

## Referanser
Lotten von Düben

**Carolina Charlotta (''Lotten'') Mariana von Düben**, født *von Bahr* (1828–1915) var en svensk friherrinne og fotograf.

## Biografi
Lotten von Düben var datter av major Robert von Bahr og friherrinne Eva Carolina Åkerhielm af Margretelund og giftet seg med Gustaf von Düben i 1857. Hun lærte å fotografere og illustrerte ektemannens store verk *Om Lappland och lapparne, företrädesvis de svenske: ethnografiska studier* (1873). Utover dette ser hun ikke ut til å ha drevet med fotografering.

Ekteparet von Düben foretok to turer sammen til Lappland for å studere samene. I 1868 besøkte ekteparet Lule lappmark og i 1871 Pite lappmark og Lycksele lappmark. Lotten von Düben hadde med seg to kameraer, et stereokamera og et kamera for våtplater i formatet 20x13,5 cm. Fotografiene ble deretter brukt som modeller for tresnittene og litografiene som illustrerte *Om Lappland och lapparne*.

En stor del av Lotten von Dübens fotografier viser navngitte samer. Noen er antropologiske bilder, hvor personene er avbildet dels forfra og dels fra siden. Hun var også en av de første som fotograferte de svenske fjellene og fossefall som Harsprånget og Stora Sjöfallet.

Originalfotografiene finnes i Nordiska museet og Uppsala universitetsbibliotek. Lotten von Düben er gravlagt på Solna kirkegård.

## Noen av Lotten von Dübens bilder

Fil: Amma Pirkit Larsson, same från Tuorpon. Lotten von Düben 1868 - Nordiska Museet - NMA.0033114 1.jpg|Amma Pirkit Larsson, same fra Tuorpon
Fil: Porträtt av Inga Kajsa Granström, 22 år, Tuorpons sameby. Lotten von Düben 1868 - Nordiska Museet - NMA.0033118 1.jpg|Inga Kajsa Granström, same fra Tuorpon
Fil: Porträtt av kyrkoherde Johan Laestadius, Jokkmokk. Lotten von Düben 1868 - Nordiska Museet - NMA.0033085 1.jpg|Johan Laestadius, prest i Jokkmokk
Fil: Olof Gruvvisare, 28 år gammal, same från Sirkas. Lotten von Düben 1868 - Nordiska Museet - NMA.0033113 1.jpg|Olof Gruvvisare, same fra Sirkas


## Litteratur
*
*

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*Nordiska museet om Lotten von Düben
Partiet Nord

**Partiet Nord** (**PN**) er en lokal valgliste i kommunepolitikken i Hammerfest kommune. PN ble etablert 22. juni 2022, og stilte første gang liste i kommunestyrevalget i Hammerfest i kommunestyrevalget i 2023; og fikk i det valget 5 kommunestyrerepresentanter. Ordførerkandidat Jan Tore Kvalnes ble valgt til varaordfører 19.&nbsp;oktober 2023 under konstitueringen av kommunestyret for perioden 2023–2027.

Høsten 2023 inngikk PN et samarbeid med Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Høyre for å få flertall i kommunestyret, men på årsmøtet 1.&nbsp;mai 2024 besluttet flertallet at Partiet Nord skulle trekke seg ut av koalisjonen.

I november 2024 inngikk Partiet Nord og Fagforbundets lokalavdeling i Hammerfest kommune en samarbeidsavtale.

## Referanser
Fylkesvei 2511

**Fylkesvei 2511** går mellom Hemsing og Hugavike i Vang kommune.

Frem til Hugaviktunnelen ble tatt i bruk 2022 var strekningen del av europavei 16.

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Svensk Ingermanland

**Svensk Ingermanland** var en *svensk besittelse* i årene 1583–1595 og igjen i årene 1617–1721.

På slutten av Den nordiske tjuefemårskrigen (1570–1595), mellom 1580 og 1582 erobret Pontus De la Gardie området av russerne.

I 1595, ved freden i Teusina, ble området igjen en del av Russland. Etter den ingermanlandske krigen, ved freden i Stolbovo i 1617, ble området igjen svensk. Sveriges interesser var blant annet strategiske for å kunne bruke det tynt befolkede området som en buffersone mot russiske angrep på det karelske nes og Finland. Dessuten ble russisk handel tvunget til å passere gjennom svensk territorium.

Under den store nordiske krig ble området gjenerobret av Russland. Den nye russiske hovedstaden St. Petersburg ble anlagt i nærheten av Nyenskans i 1703. Den endelige avståelsen ble avtalt ved freden i Nystad i 1721.

## Se også

* Ingermandland
* Svensk Estland

## Referanser
Salvatore Rumeo

**Salvatore Rumeo** (født 1966) er en italiensk katolsk biskop av Noto på Sicilia i Italia.
## Liv og virke
### Prest
Salvatore Rumeo gikk på seminaret i bispedømmet Caltanissetta og studerte filosofi og teologi ved *Det teologiske institutt Mons. G. Guttadauro* i hjembyen. Den 29. juni 1990 ble han presteviet for bispedømmet Caltanissetta av biskop Alfredo Maria Garsia.

Etter videre studier oppnådde han en lisensiat i teologi med fokus på kateketikk ved *Det teologiske institutt San Tommaso* i Messina i 1997. I 2006 mottok han sin doktorgrad i teologi fra Det pavelige salesianske universitet. I tillegg til ulike oppgaver i menighetssjelesorgen, var han leder for bispedømmets ungdomspresttjeneste fra 1995 til 2007 og kirkelig assistent for ungdomsavdelingen i bispedømmets *katolske aksjon* fra 1994 til 2006. Fra 2007 ledet han bispedømmets katekesekontor. Han underviste også ved forskjellige teologiske institutter og ledet bispedømmebiblioteket fra 2019.
### Biskop av Noto
Den 22. desember 2022 utnevnte pave Frans ham til biskop av Noto. Biskopen av Caltanissetta, Mario Russotto, ordinerte ham til biskop den 18. mars året etter i katedralen i Noto. Medkonsekratorer var hans forgjenger Antonio Staglianò, og erkebiskopen av Siracusa, Francesco Lomanto, og biskopen av Ragusa, Giuseppe La Placa.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823-1896) *1857
* Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806-1892) *1868
* Kardinal Gaetano Alimonda (1818-1891) *1877
* Kardinal Agostino Richelmy (1850-1923) *1886
* Erkebiskop Angelo Bartolomasi (1869-1959) *1911
* Erkebiskop Ferdinando Bernardi (1874-1961) *1931
* Biskop Francesco Minerva (1904-2004) *1948
* Kardinal Salvatore De Giorgi (1930-) *1973
* Biskop Mario Russotto (1957- ) *2003
* Biskop *Salvatore Rumeo* (1966- ) *2023

## Referanser
Svensk Estland

**Svensk Estland** eller **Hertugdømmet Estland** var en svensk besittelse i dagens Estland fra 1561 til 1721. Svensk Estland omfattet Reval (Tallinn) og landskapene Harrien, Jerwen og Wierland og etter hvert også Wiek og Dagö.

Den tyske ordens ordensstat, Terra Mariana, var på 1500-tallet i oppløsning og press fra både Sverige og Russland. Livlandskrigen brøt ut i 1558. Svenskene inntok Reval i 1561. Revals borgerskap og ridderskapet i Harrien, Jerwen og Wierland avla troskapsed til svenskekongen mot løfter om å beholde sine gamle privilegier.

Svensk Estland var viktig for østersjøhandelen. Svenskene bygget ut skolevesenet og den evangelisk-lutherske kirken i Estland, men landet forble relativt autonomt med egen forvaltning og rettsordning. Kongen utnevnte en stattholder for å føre tilsyn med rettsinstansene, kirken ble underlagt en svensk superintendent, og ridderskapet og borgerskapet forpliktet seg til å tjene i det svenske militæret.

Svenskene inntok Ösel-Wiek fyrstbispedømme, som danskene hadde kjøpt i 1559, under den nordiske syvårskrig. Den svenske overhøyheten i Vest-Estland ble først stadfestet i en våpenhvileavtale med russerne i 1583.

Under den store nordiske krig ble Svensk Estland erobret av Russland. Den endelige avståelsen ble avtalt ved freden i Nystad i 1721.

## Referanser


## Litteratur
*
INF Vichy

**L'Institut national du football de Vichy**, bedre kjent under forkortelsen **INF Vichy**, var en fransk nasjonal fotballskole beliggende i Vichy. INF Vichy ble grunnlagt av det franske fotballforbundet, og stilte med egne lag på juniornivå og seniornivå i det franske seriesystemet. Skolen åpnet i 1972, og ble nedlagt i 1988 da skolen ble flyttet til Clairefontaine.

## Toppspillere med bakgrunn som elever ved INF Vichy

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noah Pallas

**Noah Pallas** (født 2001) er en finsk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Week End Husbands

***Week End Husbands*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Edward H. Griffith.

## Skuespillere
*Alma Rubens som Barbara Belden
*Holmes Herbert som William Randall
*Montagu Love som Thomas Mowry
*Maurice Costello som John Keane
*Sally Crute som Mrs. Dawn
*Charles Byer som Robert Stover
*Paul Panzer som Monsieur La Rue
*Margaret Dale som Mrs. Sarah Belden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
West of Hot Dog

***West of Hot Dog*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Joe Rock og Scott Pembroke.

## Skuespillere
* Stan Laurel som Stan
* Julie Leonard som Mustard
* Lew Meehan som Mike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
What Shall I Do?

***What Shall I Do?*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av John G. Adolfi.

## Skuespillere
* Dorothy Mackaill som Jeanie Andrews 
* John Harron som Jack Nelson 
* Louise Dresser som Mrs. McLean 
* William V. Mong som Henry McLean 
* Betty Morrissey som Dolly McLean 
* Ann May som Mary Conway 
* Ralph McCullough som Tom Conway 
* Joan Standing som Lizzie 
* Tom O'Brien som Jim Brown

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manuel Fulcheri y Pietrasanta

**Manuel Fulcheri y Pietrasanta** (1874–1946) var en meksikansk prelat og katolsk biskop av Zamora.
## Liv og virke
### Prest
Manuel Fulcheri y Pietrasanta ble presteviet for erkebispedømmet Mexico  den 17. desember 1898. Fulcheri y Pietrasanta mottok sin doktorgrad i teologi og sin doktorgrad i kanonisk rett fra Det pavelige gregorianske universitet i Roma. Deretter ble han rektor for presteseminaret i Mexico by.

### Biskop av Cuernavaca
Den 6. mai 1912 utnevnte pave Pius X ham til biskop av Cuernavaca. Erkebiskopen av Mexico by, José Mora y del Rio, ordinerte ham til biskop den 8. september samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Michoacán, Leopoldo Ruiz y Flóres, og biskopen av Tulancingo, Vicente Castellanos y Núñez. Innsettelsen i embedet fant sted den 19. desember 1912. 
### Biskop av Zamora
Den 21. april 1922 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Zamora. Innsettelsen fant sted den 25. juni samme år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Joaquín Fernández de Madrid y Canal (1801-1861) *1834
* Biskop Clemente de Jesús Munguía y Núñez (1810-1868) *1852
* Erkebiskop Pelagio Antonio de Labastida y Dávalos (1816-1891) *1855
* Erkebiskop Eulogio Gregorio Clemente Gillow y Zavalza (1841-1922) *1887
* Erkebiskop José Mora y del Rio (1854-1927) *1893
* Biskop * Manuel Fulcheri y Pietrasanta* (1874-1946) *1912

## Referanser
Freyr Alexandersson

**Freyr Alexandersson** (født 1982) er en islandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for . 

Han har blant annet trent det islandske kvinnelandslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nicholas Braun

**Nicholas Joseph Braun** (født 1988) er en amerikansk skuespiller.

Han er blant annet kjent for hovedroller i TV-seriene *[[10 Things I Hate About You]]* og *[[Succession]]*. For sistnevnte serie har han vunnet Screen Actors Guild Award i 2022 og 2024, samt blitt nominert til Critics’ Choice Television Award 2022, Primetime Emmy Award i 2020, 2022 og 2023,

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stefan Olsson (forretningsmann)

**Stefan Olsson** (født 1948/1949) er en svensk milliardær. Han er ordinert katolsk prest men virker som forretningsmann. Han eier 24,5% av Stenasfären.

Stefan Olsson er andre sønn av Sten Allan Olsson, grunnleggeren av Stenasfären. Hans søsken Dan Olsson eier 51% og Madeleine Olsson Eriksson eier 12,5%.

Han er gift og bor i London i  England.

## Referanser
Asbjørn Svarstad

**Asbjørn Svarstad** (født 1958) er en norsk journalist. Han begynte i 1973 sin karriere som redaksjonsassistent i lokalavisen *[[Dagningen]]* på Lillehammer. Svarstad har i over 30 år bodd i Berlin og arbeider der som frilans journalist, hovedsakelig for *[[Nettavisen]]*. Han er autorisert guide i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. I 2024 ble han tildelt Willy Brandt-prisen for sin innsats for å styrke de norsk-tyske forbindelsene.

## Liv og virke
Asbjørn Svarstad begynte sin karriere i lokalavisen *[[Gudbrandsdølen Dagningen]]*. Etter å ha studert samtidshistorie på Oppland distriktshøgskole på Lillehammer, arbeidet han en periode i *[[Verdens Gang]]* før han fra 1985 skrev for *[[Dagbladet]]* fra Lillehammer. Deretter rapporterte han fra København og senere i Berlin, der han har bodd siden 1996. Han var i 20 år også stringer for svenske *[[Aftonbladet]]* og danske *[[B.T. (avis)|Dagbladet B.T.]]*  

Per 2025 er han fast spaltist i *Nettavisen*, hvor han rapporterer om tyske og europeiske forhold. Svarstad skriver i tillegg for andre norske medier, og uttaler seg om norske forhold i tyske medier.  Svarstad er guide for norske reisegrupper i Berlin. Han er autorisert guide i den tidligere tyske konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. Svarstad opplyste i 2017 at han arbeidet med en bok om Hellmuth Reinhard, en tysk jurist som var sjef for Gestapo i Oslo fra 1942 til 1945. I 2020 publiserte Svarstad og  en artikkel om Reinhard i Nettavisen, i en artikkelserie som var støttet av stiftelsen Fritt Ord.

Svarstad var sentral da det i 2002 ble etablert et minnesmerke i Kleinmachnow utenfor Berlin, der det britiske bombeflyet med den norske dikteren Nordahl Grieg ble skutt ned i 1943. Han er fortsatt på leting etter Griegs grav.

## Utmerkelser
Sammen med den tyske sosialdemokratiske politikeren Franz Thönnes ble Asbjørn Svarstad i 2024 tildelt Willy Brandt-prisen. Den går til personer eller institusjoner som har gjort en særlig fortjenestefull innsats for å fremme de tysk-norske forbindelsene på sine felter. Styret i Den norsk-tyske Willy Brandt-stiftelsen begrunnet beslutningen med prisvinnernes «fremragende innsats for å styrke de norsk-tyske forbindelsene henholdsvis som journalist og politiker».

Den 27. mars 2025 ble Asbjørn Svarstad ved en høytidelig mottakelse i Rathaus Kleinmachnow, hvor han ble innskrevet som den 20. personen i ordførerens «gyldne bok», noe som tilsvarer æresborger. Bakgrunnen for utmerkelsen var at Svarstad i mange år har vært sentral i å få opp et minnesmerke der flyet med Nordahl Grieg om bord styrtet i 1943 – og i alle de tysk-norske vennskap prosjektene som har oppstått i kjølvannet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Ustyrlig nysgjerrighet er Asbjørn Svarstads viktigste verktøy»,  intervju i *[[Journalisten]]* 15. mars 2018
Hesteantiloper

* se inndeling!

**Hesteantiloper** (Hippotragini) er en gruppe med mellomstore til meget store antiloper (Antilopinae) i oksefamilien (Bovidae). Artene, som beiter på ulike sorter gress i tørt klima, er i tillegg til størrelsen også kjent for sine særegne ansiktsmarkeringer og usedvanlig lange horn. 

Artene i denne gruppa er i all hovedsak endemiske til Afrika, men én art finnes også på Den arabiske halvøy. Opp mot tolv arter anerkjennes i historisk tid, hvorav én ble utryddet så nylig som rundt år 1800.

## Biologi
Hesteantiloper har en generell hestelignende bygning, men er oppkalt etter den oppreiste, hestelignende manken som finnes i nakken hos de fleste artene. Alle artene er store antiloper med tunge torsoer og tykke halser. En gemsbukk kan veie opp mot 275 kg og en hesteantilope opp mot 300 kg. Kjønnene ligner hverandre i størrelse og (vanligvis) farge. Både hanner og hunner har lange horn (enten rette eller buede i form) med sterke tverrgående rygger; hornene til hannene er generelt tykkere enn hos hunnene. Bukkenes horn er spydlignende, og gemsbukkens kan måle opp mot 150 cm. Artene har karakteristiske ansiktsmarkeringer. Ungdyr er lysebrune over det hele, kun med svake markeringer.

Gruppen er i dag begrenset til Afrika (hvor de eldste fossilene er omkring  gamle) og på den arabiske halvøya, selv om fossiler også er funnet i Europa og India fra forekomster som er omkring  gamle. Kingdon (1997) antok at gruppen kunne ha oppstått i Eurasia og deretter kolonisert Afrika, ved å krysse Sahara-ørkenen. Hesteantilopene inkluderer i dag de storfeartene som er best tilpasset et tørt klima; ingen annen artiodactyl har vært i stand til å utfordre moderne oryxer (*Oryx* sp.) og addax (*Addax nasomaculatus*) i disse artenes ørkennisje.

Alle artene er grasetere, med høykronede tenner designet for å tygge tøft, tørt gress. Dyrene okkuperer lett skogkledde savanner og tørre områder over store deler av Afrika og den arabiske halvøya.

## Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Bovids of the World, men med enkelte nyere justeringer. Beskrivelser i parentes er kun forklarende.

* Bovidae, kvegfamilien
** Bovinae
** Antilopinae
*** Hippotragini, hesteantiloper
**** *[[Hippotragus]]*, sanne hesteantiloper
***** *[[Sabelantilope|H. niger]]*, sabelantilope
***** *[[Hesteantilope|H. equinus]]*, hesteantilope
***** †*[[blåbukk (pattedyr)|H. leucophaeus]]*, blåbukk (utryddet omkring år 1800)
**** *[[Addax]]*, 
***** *[[mendesantilope|A. nasomaculatus]]*, mendesantilope (addaxantilope)
**** *[[Oryx]]*, oryxantiloper
***** *[[gemsbukk|O. gazella]]*, spydbukk (gemsbukk)
***** *[[beisa|O. beisa]]*, beisa
***** *[[arabiaoryx|O. leucoryx]]*, arabiaoryx (hvit oryx)
***** *[[Oryx dammah|O. dammah]]*, sabeloryx

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Victor Conrad Rønneberg

**Victor Conrad Rønneberg** (1958–2024) var en norsk diplomat og ambassadør 

Han var cand.polit. fra Universitetet i Oslo (1986) og startet sin karriere i utenrikstjenesten samme år. Han tjenestegjorde som diplomat i Australia, Danmark og som ministerråd og nestleder ved Norges delegasjon til NATO i Brussel 2002–2006. Han var Norges ambassadør til Kenya 2014–2018 og ambassadør til Tsjekkia 2022–2024.

I perioden 1994-1996 tjenestegjorde han ved Statsministerens kontor. Fra 2008 til 2010 var han avdelingsleder for Stortingets internasjonale avdeling og sekretær for Stortingets utenriks- og forsvarskomite. Han var avdelingsdirektør i Utenriksdepartementet (UD) og ekspedisjonssjef i UD 2011–2014. 

Rønneberg var kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden (2015).

## Referanser