open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henjō

**Henjō** (遍昭 eller遍照; født i 816; død 21. februar 890) var en japansk waka-dikter og buddhistisk prest. Hans fødenavn var **Yoshimine no Munesada** (良岑宗貞).

Takket være en referanse i forordet til Ki no Tsurayukis keiserlige diktantologi *[[Kokin-wakashū]]*, fra året 905, regnes han som en av de seks beste wakadiktere og er en av dikterkunstens trettiseks udødelige.
## Liv og virke
### Livsløp
Henjō var den åttende sønn av dainagon Yoshimine no Yasuyo, som var en av Kammu-tennōs sønner, og som faren hadde relegert fra det keiserlige hushold sammen med sine brødre til en sivilt/borgerlig liv.

Henjō begynte sin karriere mens han var ved hoffet. Han ble utnevnt til kurodo  (蔵人頭, *Kurōdo no Tō*), det vil si til en slags kammerherre til Nimmyō-tennōen. I 849 ble han utnevnt til leder av Kurodo (*Kurōdonotō*). Etter Ninmyō-tennōs død ble Henjō munk etter sin sørgeperiode.

Han var en Tendai-shū-prest. I 877 grunnla han tempelet Gankei-ji i Yamashina, som ligger i det som nå er det sørøstlige Kyōto. Men han fortsatte med å være aktiv i hoffpolitikken. 

I 869 fikk han seg overdratt enda et tempel, Urin-in i Murasakino nord i Kyōto. Han forvaltet begge templene, og ble i 885 utnevnt til Sōjō, og kalte seg fra da av **Kazan Sōjō** (花山僧正).

Det ble rykter om at han hadde en kjærlighetsaffære med den berømte kvinnelige poeten Ono no Komachi.

### Diktning
Av hans *waka* ble 35 inntatt i de keiserlige diktantologier, blant annet *Kokin-wakashu*. 

Henjō er berømt for det følgende diktet fra *[[Hyakunin Isshu]]*:

::天つ風雲の通ひ路吹き閉ぢよ
::をとめの姿しばしとどめむ

::Ama tsu kaze kumo no kayoiji fuki-toji yo
::otome no sugata shibashi todomen

::(Breezes of Heaven, blow closed the pathway through the clouds to keep a little longer these heavenly dancers from returning home.) *[[Kokin Wakashū]]* 17:872

I sitt forord kritiserte Ki no Tsurayuki ham imidlertid som følger: *«Han vet å konstruere *waka*, men her er det lite ekte følelse. Det er akkurat som nåt du bare har sett bildet av en kvinne og det var det som beveget titt hjerte.»*

Hans sønn Sosei var også en *waka*dikter og munk.

## Referanser
Tjalve Gjøstein

**Tjalve Gjøstein** (1899–1974) var en norsk jurist og politiker. Han var Stavangers ordfører i perioden 1956–1959.

## Karriere
Tjalve Gjøstein ble først innvalgt ved bystyrevalget i 1928, og representerte Arbeiderpartiet i Stavanger bystyre i perioden 1929–1967, avbrutt av krigsårene. Han ble medlem i formannskapet i 1935. I perioden 1946–1951 var han Stavangers varaordfører. Gjøstein var også medlem av Arbeiderpartiets landsstyre. Han var sterk tilhenger av den demokratiske sosialismen, med klar front mot kommunisme og revolusjon.

Gjøstein tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1918, og etter juridisk embetseksamen i 1923 begynte han som fullmektig på Østlandet. I 1926 startet han advokatvirksomhet som overrettssakfører i Stavanger. Virksomheten varte til november 1944, da han ble fengslet og satt i arrest i åtte uker i den beryktede gestapokjelleren i Stavanger, før han ble sendt til Grini fangeleir vinteren 1945. Der ble han sittende til frigjøringen.

Etter frigjøringen i 1945 ble han ved kgl.res. konstituert som dommer i landssviksakene som kom opp til doms i herreds- og byretter i Rogaland fylke. Selv var han vitne i landssviksaken mot Hans Jakob Skaar Pedersen. I november 1945 ble han i statsråd utnevnt til byrettsdommer i Stavanger og i 1949 ble han utnevnt til justitiarius ved byretten, en stilling som han hadde til 1969. Samme år ble han tildelt St. Olavs Orden for samfunnsnyttig arbeid.

## Privatliv
Tjalve Gjøstein var sønn av Johan Gjøstein, tidligere ordfører i Stavanger, og Anna Gjøstein, som var en pioner innen den norske arbeider- og kvinnebevegelsen. Hans yngre søster var Ingerid Gjøstein Resi.

I yngre år var Tjalve Gjøstein en aktiv fotballspiller i Fotballklubben Vidar. 

Gjøstein ble begravet på Eiganes gravlund i Stavanger på kommunens bekostning.

## Referanser


## Kilder
* Gunnar A. Skadberg: »Stavangers ordførere»
Elisabeth Stubberud

**Elisabeth Stubberud** (født 1985) er en norsk kjønnsforsker, som er førsteamanuensis ved Senter for kjønnsforskning ved NTNU.

Hun har doktorgrad i kjønnsforskning fra NTNU (2015), med avhandlingen *Au pairing in Norway – the production of a (non) worker*. Hun var deretter postdoktor ved samme universitet og seniorrådgiver ved likestillingssenteret KUN. Hennes forskning har blant annet handlet om migrasjon, kjønn og seksualitet og hatefulle ytringer, herunder skeives levekår i Norge.

## Referanser
Cyle Larin

**Cyle Christopher Larin** (født 1995) er en canadisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Søraltaisk

**Søraltaisk** er et nordvesttyrkisk språk som snakkes i republikken Altaj, i Sibir i Russland, på grensen til Mongolia og Kina.

Språket er forskjellig fra nordaltaisk, som er et nordøsttyrkisk språk.

## Referanser
Krans

En **krans** er en dekorasjon av blomster, blader, frukter, kvister eller forskjellige andre materialer som en konstruert for å forme en sirkel.

I engelsktalende land blir kranser typisk brukt som husholdningsornamenter, vanligst som advents- og juledekorasjoner. De brukes også i seremonielle hendelser i mange kulturer verden rundt. De kan bæres rundt hodet eller rundt halsen.

## Se også
* Adventskrans
* Krans (sykkel)

## Referanser
Magnus Karlson

**Carl Magnus Karlson** (1880–1966) var Stavangers ordfører i perioden 1946–1953 og byens varaordfører i 1946 . Hans samfunnsinnsats for byen kom til å strekke seg fra 1907, da han for første gang ble innvalgt til bystyret, til han i 1955 – nesten 76 år gammel – ble takket av med hyllest fra et samlet bystyre. 
 
Han var medlem av Stavanger bystyre 1908–1955, unntatt periodene 1911–1913 (uenig med Arbeiderpartiets alkoholpolitikk) og 1920–1922 (han ble boligsjef i 1918), og i okkupasjonsårene 1940–1945. Ved kommunevalget i 1922 ble han innvalgt for Stavanger socialdemokratiske arbeiderparti, en moderat, ikke-revolusjonær fraksjon av arbeiderbevegelsen. I 1923 gikk han av som boligsjef, og ett par år senere begynte senere som eiendomsmegler. Ved kommunevalget i 1925 ble han igjen innvalgt til bystyret på Arbeiderpartiets liste. Han satt i bystyret sammenhengende fra 1926 til okkupasjonen i 1940. I det første frie valget etter andre verdenskrig i 1946  ble Karlson valgt til varaordfører. Da Johs. Johnsen i september 1946 overtok stillingen som finansrådmann rykket Karlson opp som ordfører. Han ble gjenvalgt som ordfører ved kommunevalget i 1947. Ved dette valget var ordfører Karlsen nær ved å falle ut av bystyret, men han berget den siste plassen i Arbeiderpartiets bystyregruppe. Ved valget i 1951 oppnådde Karlson stemmelikhet med de borgerliges ordførerkandidat Ragnvald Ribsskog. Karlson ble ordfører etter loddtrekning.Ved ordførervalget i 1952 vant han med stemmemajoritet., men i 1953 tapte han ordførerembetet på loddtrekning.
I 1954 var han innvilget kommunalpolitisk ærespensjon fra Stavanger bystyre.I 1955 gikk han ut av kommunalpolitikken.

Sin sivile karrière startet han som skomaker, siden ligningsassistent, deretter bestyrer for kommunal virksomhet, og boligsjef i 1918. Siden ble han eiendomsmegler. Han fortsatte som eiendomsmegler også etter sin politiske karriere. 

Magnus Karlson hadde flere tillitsverv innen avholdsbevegelsen. Han var avholdende både fra alkohol, kaffe, og tobakk, og levde hele sitt voksne liv etter vegetariske prinsipper.

Magnus Karlson var gift med ¹)Martine f. Tobiesen (* 1880 † 1939) og ²)Regina Johanna f. Beuning (* 1901 † 1977). I første ekteskap fikk han barna : Karl Karlson (* 1901 † 1966), Solveig Marie (* 1903 † 1988), Dagfinn Walfred (* 1907 † 1981), Marton (* 1909 † 2007), Einar Magnus (* 1911 † 1988), Alf Vallert (* 1917 † 1992), Magnus (* 1920 † 2004)

Han ble begravet på Eiganes gravlund i Stavanger på kommunens bekostning.

Han er hedret med *Magnus Karlsons gate* på Tjensvoll i Stavanger.

## Referanser


## Kilder

* Gunnar A. Skadberg: »Stavangers ordførere»  
* STAVANGER BYLEKSIKON s. 321
Ragnvald Ribsskog

**Ragnvald Ribsskog** (1907–1990) var Stavangers ordfører i 1955 og byens varaordfører i 1952 og 1954. Han var sønn av tidligere ordfører i Steinkjer Adolf Ribsskog. 

Ribsskog kom til Stavanger i 1933 etter å ha avlagt teologisk embetseksamen, og ble ansatt som lektor ved St. Svithun skole. Ribsskog hadde tillitsverv i Stavanger krets av Norsk Lektorlag, der han også var medlem i lektorlagets representantskap.

Han var medlem av Venstre siden før den tyske okkupasjonen. Han ble innvalgt i det første kommunevalget etter okkupasjonen, og var fra 1946 en markant borgerlig politiker i en periode på 10 år. Allerede i 1947 var han Venstres varaordførerkandidat.
I 1951 var Ribsskog de borgerlige partienes felles ordførerkandidat, og oppnådde stemmelikhet (34-34) i bystyret med Arbeiderpartiets kandidat, Magnus Karlson. Ved loddtrekning ble Karlson valgt som Stavangers ordfører fra 1952 og Ribsskog ble valgt som varaordfører for 1952. For 1953 stilte Høyre egen ordførerkandidat, og Arbeiderpartiet fikk både ordfører og varaordfører. I 1953 samlet de borgerlige partiene seg igjen om en felles kandidat, og ved samme stemmelikhet (34-34) som i 1951, fikk den borgerlige alliansen både ordfører og varaordfører for 1954 ved loddtrekning. Dermed ble Ribsskog varaordfører for andre gang. Etter avtale med Høyre skulle Venstre overta ordførervervet i 1954 dersom de borgerlige vant stemmegivningen i bystyret. Kommunistene ønsket ikke å støtte Arbeiderpartiets offisielle kandidat, Andreas Cappelen i 1954, noe som ville gitt stemmelikhet mellom blokkene (34-34), men ga stemmene til Arbeiderpartiets Jan Johnsen. Dermed fikk Ribsskog 34 stemmer, Cappelen 31 stemmer, og Johnsen 3 stemmer. 
I 1955 forlot ordfører Ribsskog bystyret, men han fortsatte sitt samfunnsengasjement og hadde en rekke tillitsverv, og var blant annet formann i Stavanger Røde kors. Han gikk tilbake til sin sivile stilling, og avslutt sin yrkeskarrière som inspektør ved St. Svithun gymnas i 1974.

For sin samfunnsinnsats i Stavanger er han hedret med Ragnvald Ribsskogs gate ved Bjergsted.

## Referanser


## Kilder
* Gunnar A. Skadberg: »Stavangers ordførere»  
* STAVANGER BYLEKSIKON s. 383
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 2022–2026

**Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 2022–2026** viser 33 medlemmer valgt ved lagtingsvalget i desember 2022 og fast møtende varamedlemmer for medlemmer av Færøyenes landsstyre (regjering).

## Referanser
Teleuter

**Teleutene** (altaisk: тэлэңэт, тэлэңут; Telenget, Telengut) er et tyrkisk urfolk i Sibir som bor i Kemerovo oblast–Kuzbass i Russland. Under folketellingen i 2010, var det 2,643 teleuter. De snakker teleutisk, som er en dialekt av det nordvesttyrkiske språket søraltaisk.

## Referanser
Sam Matekane

**Ntsokoane Samuel «Sam» Matekane** (født 15. mars 1958) er en forretningsmann og politiker av Basotho-folket  som har vært Lesothos statsminister siden 28. oktober 2022. Han regnes som landets rikeste og har skapt sin formue hovedsakelig i diamantindustrien. Han grunnla sitt firma Matekane Group of Companies (MGC) i 1986.

I mars 2022 holdt Matekane en pressekonferanse hvor han varslet at han ville gå inn i politikken og han grunnla partiet Revolution for Prosperity («Revolusjon for velstand», RFP). Partiet rystet det politiske landskapet, og Matekane fulgte opp med en kampanje i sosiale media som førte partiet til seier i valget i 2022 hvor RFP fikk 56 av 120 seter i nasjonalforsamlingen.

Gjennom sitt firma MGC har Matekane finansiert flere sosiale byggeprosjekter i landet, blant annet et fotballstaion, en skole og et konferansesenter. Under coronapandemien kjøpte han inn testutstyr, vaksiner og annet medisinsk utstyr som han delte ut. Han har også donert millionbeløp til politiet, militæret og til medisinsk utstyr.

## Biografi
Sam Matekane ble født 15. mars 1958 i byen Mantšonyane i det sentrale Lesotho (daværende Basutoland) som den syvende av i alt fjorten søsken.

## Inn i politikken
I mars 2022, syv måneder før parlamentsvalget i Lesotho, dannet Matekane et nytt populistisk parti, Revolution for Prosperity. Han posisjonerte seg som beskytter av næringslivet og skulle bringe stabilitet i politikken. Han skulle videre bekjempe korrupsjonen og bringe landet ut av resesjonen som Lesotho har vært i siden 2017. Matekane lanserte slagordet «Make Lesotho Great Again» - med alle mulige midler.

Politikere og forretningsfolk i hele Sør-Afrika ble imponert av hans enorme valgkampsuksess med en PR-kampanje som landet aldri hadde sett tidligere. Hans parti vant 56 seter i nasjonalforsamlingen og manglet bare 5 på å få rent flertall. Han allierte seg med to småpartier, Alliance of Democrats og the Movement for Economic Change, som hadde tre mandater hver.

Etter valgseieren la Matekane fram en 20-punkts plan for å bekjempe korrupsjonen og fjerne det enorme budsjettunderskuddet i løpet av 100 dager. Han planlegger å snu den økonomiske resesjonen ved hjelp av innstramninger og nye jobber skapt gjennom internasjonale investeringer.

## Referanser
Sjortsisk

**Sjortsisk** (endonym: шор тили, тадар тили) er et nordøsttyrkisk språk som snakkes av omkring 2,800 mennesker i regionen Sjoria i Kemerovo oblast–Kuzbass i det sørvestlige Sibir. Den totale etniske befolkning sjortsere teller mer enn 12,000 personer, og sjortsisk er et truet språk.
Derek Cornelius

**Derek Austin Cornelius** (født 1997) er en canadisk fotballspiller som spiller for den franske klubben .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mona Abdel-Fadil

**Mona Abdel-Fadil** (født 1976) er en norsk forsker innen religion, medier og kultur, som har arbeidet etnografisk med flere problemstillinger innenfor dette feltet i både Midtøsten og Norden. Hun er seniorforsker ved Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter (HL-senteret) og har vært tilknyttet Senter for ekstremismeforskning (C-REX) ved Universitetet i Oslo. Hun har også arbeidet som mangfoldsveileder i en årrekke.

## Utdanning
Hun tok hovedfag i flerkulturell og utviklingsrettet utdanning ved Høgskolen i Oslo i 2002 og doktorgraden ved UiO i 2012 med avhandlingen *Living 'the Message' and Empowering Muslim Selves: A Behind the Screens Study of Online Islam*.

## Forskning og arbeid
Hennes forskningsinteresser er blant annet rasisme og islamofobi, religiøse kontroverser, samtidsislam og kjønn, sosiale medier, følelsespolitikk, kristendom og høyrepopulisme, og religion, satire og humor. Mye av forskningen hennes søker å forstå politisering av følelser og hvordan følelser kan drive konflikter om identitet, religion og kultur, blant annet på internett. Hun var en av kuratorene bak utstillingen U/Synlig – hverdagsrasisme i Norge ved Senter for studier av Holocaust og livssynsminoriteter. Hun har også arbeidet som mangfoldsveileder i en årrekke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Mona Abdel-Fadils nettsted
Diego Alonso

**Diego Martín Alonso López** (født 1975) er en uruguayansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Soul of Youth

***The Soul of Youth*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av William Desmond Taylor og med Lewis Sargent og Lila Lee i hovedrollene.

## Handling
Historien følger en foreldreløs gutt som, på grunn av andres grusomhet, blir dratt inn i et syndig liv på gaten - frem til han møter en omsorgsfull fosterfamilie, som kan bli et vendepunkt i livet hans.

## Skuespillere
* Lewis Sargent som Ed Simpson
* Ernest Butterworth som Mike
* Clyde Fillmore som Mr. Hamilton
* Grace Morse som Mrs. Hamilton
* Lila Lee som Vera Hamilton
* Elizabeth Janes som Ruth Hamilton
* William Collier, Jr. som Dick Armstrong
* Claude Payton som Pete Moran
* Betty Schade som Maggie
* Fred Huntley som Mr. Hodge
* Sylvia Ashton som Mrs. Hodge
* Russ Powell som politimann Jones
* Ben Lindsey som seg selv
* Mrs. Ben Lindsey som seg selv
* Jane Keckley som oversykepleierske
* Eunice Moore som kokk
* Barbara Gurney som moren til en baby

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
Lop (dialekt)

**Lop**, også kjent som **Lopnor** eller **Lopnur** er en dialekt av det sørøsttyrkiske språket uigurisk. Noen ganger regnes det som et eget språk. Lop  snakkes i regionen Lopnor i Xinjiang, Kina. Under folketellingene er talende av dialekten regnet som uigurer.
The Sporting Duchess (film fra 1920)

***The Sporting Duchess*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av George Terwilliger og med Alice Joyce hovedrollen. Den er basert på skuespillet *[[The Sporting Duchess (skuespill)|The Sporting Duchess]]* (1895) av Cecil Raleigh, Henry Hamilton og Augustus Thomas.

Filmen er antatt tapt.

## Handling
Major Roland Mostyn er veldig misunnelig på hertugen av Desboroughs og hans premiehest «Clipstone» og han planlegger derfor å ødelegge sin rival - og dermed få besittelse av hesten. Etter å ha anklaget hertugens kone Muriel i en falsk utroskapssak som resulterer i skilsmisse, ødelegger Mostyn den unge hertugen økonomisk. Han tvinger dermed hertugen til å auksjonere bort hesten sin for å betale gjelden sin.

Muriel, knust av separasjonen, overtaler sin gamle venn Kaptein Streatfield til å kjøpe hesten, og delta i en konkurranse med den. Mostyn satser deretter alle pengene sine på den samme hesten.

## Skuespillere
* Alice Joyce som Muriel
* Percy Marmont som Douglas
* Gustav von Seyffertitz som major Roland Mostyn
* Edith Campbell som fru Delmaine
* Lionel Pape som Cyprian Streatfield
* John Goldsworthy som Rupert Leigh
* Dan Comfort som Harold
* May McAvoy som Mary Alymer
* Robert Agnew som Dick Hammond
* William H. Turner som Joseph Aylmer
* Edward Keenan som en jockey
* C. T. Elmer

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
The Stage Hand

***The Stage Hand*** er en amerikansk stumfilm fra 1920 regissert av Norman Taurog og Larry Semon.

## Skuespillere
* Larry Semon
* Lucille Carlisle
* Frank Alexander
* Thelma Percy
* Al Thompson
* William Hauber
* Jack Duffy
* Frank Hayes
* Oliver Hardy

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Stealers

***The Stealers*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Christy Cabanne og med William H. Tooker i hovedrollen.

## Handling
Pastor Robert Martin, etter å ha blitt forlatt av sin kone flere år tidligere, griper denne urettferdigheten som en unnskyldning for å begynne et liv i kriminalitet. Han slår seg derfor sammen med en gjeng som livnærer seg med lommetyveri. Men datteren hans Joan er klar over farens kriminelle levemåte, og pastoren bestemmer seg for å slutte med kriminalitet.

Men den natten sveiper et stort tordenvær gjennom hele området, og mens pastor står ved vinduet blender et lyn ham og setter fyr på hjemmet hans.

## Skuespillere
* William H. Tooker som pastor Robert Martin
* Robert Kenyon som Robert Martin (som ung mann)
* Myrtle Morse som Mrs. Martin
* Norma Shearer som Julie Martin
* Ruth Dwyer som Mary Forrest
* Eugene Borden som Sam Gregory
* Jack Crosby som Raymond Pritchard
* Matthew Betz som Bert Robinson
* John B. O'Brien som "Man of Dawn"
* Downing Clarke som Major Wellington
* Walter Miller som Stephen Gregory

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
The Stolen Kiss

***The Stolen Kiss*** er en amerikansk stum romantisk dramafilm fra 1920, regissert av Kenneth Webb og med Constance Binney i hovedrollen. Den er basert på en roman fra 1919 av Lucille Baldwin Van Slyke.

## Handling
Felicia Day blir oppdratt i tilbaketrukkethet av sin kjærlige - men trangsynte - bestefar, major Trenton. En dag kaster Dudley Hamilt, en korgutt, ballen sin over gjerdet som skiller prestegården fra Trenton-gården. Der møter han Felicia, som han stjeler et kyss fra. Men den sjokkerte Trenton legger merke til dette, og sender snart Felicia til Canada. 

Årene går og Felicia, som nå er voksen, bestemmer seg for å reise til New York og livnære seg som syerske. Men hun lengter fremdeles etter Dudley. Felicia har et naturlig talent for dans, og blir tilbudt en jobb av den lystige teater-sjefen Allen Graemer - og hun takker ja. Dudley, som deltar på en av hennes forestillinger, gjenkjenner hans for lengst tapte kjærlighet.

## Skuespillere
* Constance Binney som Felicia Day / Octavia
* Rod La Rocque som Dudley Hamilt
* George Backus som Maj. Trenton
* Bradley Barker som John Ralph
* Robert Schable som Allen Graemer
* Frank Losee som Peter Alden
* Richard Carlyle som James Burrell
* Edyna Davies som Dulcie
* Ada Neville som Mlle. D'Ormy
* Agnes Everett som  Marthy
* Eddie Fetherston som Jack Hall
* Jean Lamb som Mrs. Hall
* Joseph Latham som Tom Stone

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
Sebastián Sosa

**Carlos Sebastián Sosa Silva** (født 19. august 1986) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den argentinske klubben .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Spirit of Good

***The Spirit of Good*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Paul Cazeneuve og med Madlaine Traverse i hovedrollen.

Filmen er antatt tapt.

## Handling
Nell Gordon blir forlatt av ektemannen sin, og reiser deretter vestover til en liten ørken-by hvor hun begynner å arbeide ved Chuck Langs dansesal. Når pastor Josiah Calvin kommer til byen for å spre evangeliet, planlegger Nell og Lang - som føler at levebrødet deres blir truet - å bli kvitt denne pastoren så raskt som mulig.

Men ting går ikke som planlagt og Nell blir snart omvendt, samtidig som hun finner kjærligheten.

## Skuespillere
* Madlaine Traverse som Nell Gordon
* Fred R. Stanton som Neal Bradford
* Dick La Reno som Chuck Lang
* Charles Smiley som Reverend Josiah Calvin
* Clo King som Jerusha Calvin
* Buck Jones (ukreditert)

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
Livets ironi (film, 1920)

***Livets ironi*** (originaltittel: *A Splendid Hazard*) er en amerikansk stum eventyrdramafilm fra 1920, regissert av Allan Dwan og med Henry B. Walthall i hovedrollen. Filmen er basert på en roman fra 1910 av Harold MacGrath.

## Handling
Karl Breitman, besatt av forestillingen om at han er en etterkommer av selveste Napoléon Bonaparte, blir drevet til å gjenopprette monarkiet i Frankrike. For å oppnå dette frir han til Hedda Gobert, som han har fått vite besitter papirer etter Napoleon. Etter å ha vunnet over Hedda stjeler Breitman dokumentene, som fører ham til Amerika og hjemmet til admiral Killigrew - hvor keiserens skjulte rikdommer, ifølge papirene, skal ligge.

Breitman finner et skattekart i Killigrew-hjemmet, som sender ham til Korsika. Men før han kan finne igjen de begravde rikdommene, overhører han noen menn som håner ham så utfordrer dem til en duell. Men Breitman dør snart av skadene ved siden av Hedda, som hadde reist sammen med ham, og hun tar skattens hemmeligheter med seg.

## Skuespillere
* Henry B. Walthall som Karl Breitman
* Rosemary Theby som Hedda Gobert
* Norman Kerry som John Fitzgerald
* Ann Forrest som  Laura Killigrew
* Hardee Kirkland som Adm. Killegrew
* Thomas Jefferson som Dr. Ferraud
* Philo McCullough som Arthur Cathewe
* J. Jiquel Lanoe som Jiquel Lanoe
* Joseph J. Dowling som Joseph Dowling

## Bildegalleri

Fil:A Splendid Hazard (1920) 6.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) 5.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) - 2.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) - 3.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) - 4.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) - Ad 1.jpg|alt=
Fil:A Splendid Hazard (1920) - 1.jpg|alt=


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stjaalne øieblikke

***Stjaalne øieblikke*** (originaltittel: *Stolen Moments*) er en amerikansk stum romantisk dramafilm fra 1920, regissert av James Vincent og med Marguerite Namara i hovedrollen og Rudolph Valentino i en sentral birolle. 

Dette var Valentinos siste skurkerolle på film. Etter dette spilte han kun helteroller og ble en verdensstjerne.

## Handling
Vera Blaine er en ung, foreldreløs kvinne som bor hos sin verge, advokaten Hugh Conway. Hun forelsker seg i den søramerikanske romanforfatteren José Dalmarez, og sender ham flere kjærlighetsbrev. En ettermiddag skriver hun også en kjærlighetserklæring til ham i en bok som hun gir ham. Så sier hun ja til å bli med ham når han skal reise tilbake til Sør-Amerika. Men hun oppdager at han bare leker med henne, og forlater ham.

Etter hvert sier hun ja til å gifte seg med Hugh, og de etablerer et rolig og lykkelig liv sammen. Men etter noen måneder oppdager Vera at José har kommet tilbake til USA, for å finne inspirasjon til nye romaner. Hun blir redd for at José skal bruke brevene og boken fra henne i sin nye roman, og oppsøker ham for å få dem tilbake. José vil ikke gi dem til henne; han antyder at han kan komme til å vise dem til Hugh dersom hun ikke gjør som José vil. Det blir en kamp om boken, og i selvforsvar stikker Vera en kniv i José. Så flykter hun.

Neste dag blir José funnet død, og politiet går først ut fra at han har blitt drept av en kvinne. Vera blir engstelig for at hun skal bli arrestert for drapet, men til hennes lettelse oppdager politiet etter hvert at drapet ble begått etter at Vera hadde dratt sin vei, og at drapsmannen var broren til en kvinne som José hadde sviktet.

## Skuespillere
* Marguerite Namara som Vera Blaine
* Rudolph Valentino som José Dalmarez
* Albert L. Barrett som Hugh Conway
* Henrietta Simpson som Hughs mor
* Arthur Earle som Carlos
* Walter Chapin som Richard Huntley
* Aileen Pringle som Inez Salles
* Alex K. Shannon som Campos Salles
* Gene Gauthier som Alvarez Salles

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
Stop Thief! (film fra 1920)

***Stop Thief!*** er en amerikansk stum dramakomedie fra 1920, regissert av Harry Beaumont og med Tom Moore i hovedrollen. Den er basert på et skuespill fra 1912 av Carlyle Moore.

## Handling
Kjærestene Jack Dougan og Snatcher Nell er også kriminelle, og bestemmer seg for å stjele alle gavene under bryllupet til Madge Carr og James Cluney. Nell poserer derfor som hushjelp for å få adgang til husholdningen deres.

Men kort tid senere begynner forskjellige gjenstander å forsvinne og Madges far, en kleptoman, begynner å føle seg skyldig for alt som foregår. En detektiv blir snart tilkalt, men Jack Dougan forsøker å avvise ham.

## Skuespillere
* Tom Moore – Jack Dougan
* Hazel Daly – Snatcher Nell
* Irene Rich – Madge Carr
* Kate Lester – Mrs. Carr
* Molly Malone – Joan Carr
* Edward McWade – Mr. Carr
* Raymond Hatton – James Cluney
* Harris Gordon – Dr. Willoughby
* Henry Ralston – pastor Spelvin
* John Lince – Thompson
* Maurice Flynn – politimann

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
Bertharius av Monte Cassino

**Bertharius av Monte Cassino** (italiensk: *San Bertario di Montecassino*, født ca. 810, død 22. oktober  883) var en benediktinerabbed av klosteret Monte Cassino som er æret i den katolske kirke og i ortodokse kirker som helgen og martyr. Han var også dikter og forfatter. Han var medlem av den langobardiske adel.
## Liv og virke
### Munk
Bertharius foretok som ung mann en pilegrimsreise til Monte Cassino på den tid da Bassacius var klosterets abbed, og bestemte seg som et resultat av dette for å bli munk.
### Abbed
Han ble selv abbed i 856, som etterfølger etter Bassacius i den stillingen. Han ble abbed på et kritisk tidspunkt, da muslimske angrep truet det sentrale og det sørlige Italia. Basilikaene utenfor Romas bymurer var blitt plyndret i år 846.

Bertharius befestet klosteret med massive murer og tårn mellom 856 og 873, mens Ludvig II av Italia gjennomførte forskjellige ekspedisjoner mot de muslimske styrkene, og slo dem midlertidig tilbake.

Abbed Bertharius grunnla en by som han kalte *[[Cassino|Eulogimenopoli]]*, senere omdøpt til *San Germano*, og så senere kalt *Cassino*. Bertharius fremmet studiet av de gamle tekster og forskjønnet abbedikirken med dyrebare møbler. Han etablerte et nytt kloster for kvinner i Teano og opprettholdt gode forbindelser med byen Capua.

I 873 gjenopptopk muslimene sine raid i Campania og Latium gjenopptatt, og en bande med raidere som var betalt av hertugen av Napoli, Athanasius, etablerte en base i Appenninene i 882. De brente klosteret *San Vincenzo al Volturno*, drepte noen av munkene der, og den 4. september 882 angrep raidere Monte Cassino, som de brente og ødela. Bertharius og munkene klarte å rømme, og fant tilflukt ved foten av fjellet Monte Cassino, i klosteret *San Salvatore*. Angelarius, en prior av Monte Cassino, tok med seg de fleste av munkene til Teano. Imidlertid forble Bertharius på Monte Cassino.
### Død
I 883 ble klosteret igjen angrepet, og abbed Bertharius ble drept sammen med noen andre munker ved St. Martinsalteret den 22. oktober samme år i kirken San Salvatore ved foten av fjellet.

Bertharius ble etterfulgt av Angelarius, som gjenoppbygde kirken San Salvatore (senere kalt San Germano).

### Ihukommelse
Bertharius’ kropp ble umiddelbart overført til Monte Cassino og i 1486 flyttet til abbediskirken der, foran gravene til de hellige Benedikt og Scholastica. I 1514 ble et kapell innviet til hans ære; hans levninger ble plassert under alteret. Forskjellige kunstneriske skildringer av Bertharius ble laget i løpet av de påfølgende århundrene, men disse gikk tapt under slaget om Monte Cassino i 1944 under andre verdenskrig. 

Hans kult ble bekreftet 26. august 1727 av pave Benedikt XIII.

Han er også æret i den østlige ortodokse kirke; hans festdag er den 22. oktober.
## Referanser
Salomon av Bretagne

**Salomon av Bretagne** (også kalt **Salomon de Poher**, bretonsk: **Salaun**; født i 825 eller 835; død 25. juni 874 i La Martyre i Bretagne) var en fyrste av bretonerne på 900-tallet og som uavhengig konge førte landet til det største maktvelde i dets historie.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Salomon var en nevø av den bretonske herskeren Nominoë (død 851). Han fikk herredømme over bretonerne i 857 ved å myrde sin fetter Erispoë. Hans far het formodentlig Rivallon.

### Hertug
Selv om han allerede hadde fått en tredjedel av Bretagne av den vestfrankiske kong Karl den skallede i 852, kan hans tilranelse av mer makt ha vært et svar på Erispoës tilnærming til frankerne, ved det at den var basert på hans datters forlovelse med den frankiske konges sønn. Ludvig Stammeren hadde fulgt etter. Hertugtittelen ble enerkjent av frankerne etter at bretornerne hadde gått seirende ut av slaget ved Jengland den 22. august 851.

I de påfølgende årene var han involvert i flere opprør fra den frankiske adelen mot Karl den skallede, som svarte med å utnevne Robert den modige til markgreve av den neustriske Mark.

### Konge, hertug, alt etter hvem som skriver
I år 863 oppnådde Salomon kontraktsmessig anerkjennelse fra Karl den skallede. Han fikk landet mellom elvene Sarthe og Mayenne, muligens som frankisk vasall. I frankiske krøniker (som Regino og Annales Bertiniani) kalles han fortsatt «hertugen av bretonerne» (*dux Brittonum*) på denne tiden, mens han allerede ble anerkjent som «konge» av bretonske forfattere. 

I 866 frigjorde han seg helt fra frankisk styre, og vervet en hær av Loire-normannere, overveiende norske vikinger, ledet av Hasteinn (*Hastingo*), som han sendte ut for å plyndre vestlige Neustria (tilsvarende Anjou og Maine). I slaget ved Brissarthe vant normannerne en fullstendig seier over en frankisk styrke ledet av markgreve Robert den modige, som ble drept i slaget. I freden som ble fremforhandlet med Karl den skallede i 867, oppnådde Salomon den største territoriale utvidelse av det bretonske herredømme, ved at frankerne avstod Cotentin og Avranchin til ham.

### Konge av Bretagne
Også i de frankiske krønikene ble han fra nå av kalt «konge», noe som anerkjente hans likestilling med frankernes konge.

Salomon presset på med utviklingen av en egen bretonsk kirkelig størrelse, og fra pave Nikolaus I, som også anerkjente ham som konge, oppnådde han dannelsen av et erkebispedømme i Dol som markerte den bretonske kirkes egen gang. Han forsvarte landet mot normanniske plyndringstokter, og støttet Karl den skallede side da vikingene beleiret Angers i 873.

### Død
Bretagnes politiske stabilitet brøt sammen ved mordet på Salomon i juni 874. Han ble drept av sin svigersønn, grev Pascweten av Vannes, og av grev Gurvant av Rennes, som deretter begynte å kjempe mot hverandre og dermed åpnet landet for normannernes plyndringsangrep.

Siden den gang er Salomon blitt hedret som en helgen og martyr i nasjonal bretonsk historieskrivning. I den katolske kirkes helgenkalender er 25. juni, den antatte datoen for hans død, navngitt som hans minnedag.

## Referanser
Hamarkameratene i 2023

**Hamarkameratene** spiller 2023-sesongen på øverste nivå i Norge i Eliteserien, etter å ha endt på 13. plass i Eliteserien 2022. Laget endte på 11. plass.

## Tabellen

## Treningskamper

## [[Eliteserien i fotball for menn 2023|Seriekamper]]

## [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 2023|Norgesmesterskapet]]

## Hamarkameratene 2

Hamarkameratene 2 spilte i 2023 i 3. divisjon, avdeling 2. Laget endte på 4. plass med 35 poeng.

## Statistikk
 
### Målskårere
#### Serien

### Tilskuertall

## Spillere

### Overganger

#### Spillersigneringer før seriestart

#### Spilleravganger før seriestart

### Spillerstallen

## Referanser
Snurre Sprett og vennene hans

***Snurre Sprett og vennene hans*** (også kjent som ***Sprett! En Looney Tunes-serie***) (engelsk: *New Looney Tunes*, opprinnelig kalt *Wabbit: A Looney Tunes Production* i USA og *Bugs!* noen steder under 1 sesong) er en amerikansk animert komiserie produsert av Warner Bros. Animation som gikk på amerikansk tv- fra 2015 til 2020.

I Norge er serien blitt sendt på Boomerang og er tilgjengelig på HBO Max, begge med norsk tale.

## Handling
Snurre Sprett og vennene hans er en animert komiserie som fokuserer på den klassiske personligheten og karismaen til Snurre Sprett og slipper ham løs i dagens moderne samfunn.

Serien følger i veldig stor grad samme handling som de originale Looney Tunes-kortfilmene.

## Norske stemmer

* Espen Reboli Bjerke som Snurre Sprett
* Trond Teigen som Daffy Duck
* Espen Sandvik som Pelle Pigg
* Johannes Joner som Sylvester
* Hallvard Lydvo som Barte-Sam
* Kari-Ann Grønsund som Besta
* Sanna Bjerketvedt som Lola Sprett
* Even Bergan som Per Ulv og Marvin Marsmann
* Ivar Nørve som Hannibal Hanefar
* Magnus Skjegstad som Speedy Gonzales
* Erik Skøld som Squeak
* Petter Sommer som Storfot

* Harald Mæle som diverse roller
* Per Skjølsvik som diverse roller
* Simen Sand som diverse roller
* Tommy Karlsen Sandum som diverse roller

Fra listen mangler de norske stemmeskuespillerne til tittel oppleseren, Elmer Midd og Pipp

Bippe Stankelbein har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norsk stemmeskuespiller

## Engelske/originale stemmer

* Jeff Bergman som Snurre Sprett, Elmer Midd, Sylvester og Hannibal Hanefar
* Dee Bradley Baker som Daffy Duck og Squeak
* Kath Soucie som Lola Sprett
* Bob Bergen som Pelle Pigg, Pipp
* Maurice LaMarche som Barte-Sam (sesong 1)
* Fred Tatasciore som Barte-Sam (sesong 2 og 3)
* John Paul Karliak som Per Ulv
* Paul Julian som Bippe Stankelbein
* Jim Cummings som Taz
* Dino Andrade som Speedy Gonzales
* Eric Bauza som Stinkdyret Pepe og Marvin Marsmann

## Eksterne lenker
*
Looney Tunes Cartoons

***Looney Tunes Cartoons*** er en amerikansk animert TV-serie for barn som gikk på amerikansk tv fra 2020 til 2024. 

Serien hadde premiere på Annecy International Animated Film Festival i juni 2019 i Frankrike, og hadde premiere på HBO Max i USA den 27. mai 2020.

I Norge ble serien først sluppet på HBO Nordic i 2021. Alle versjonene har norsk tale.

## Handling
Snurre Sprett, Daffy Duck, Pelle Pigg og mange andre klassiske Looney Tunes figurer opplever alle nye eventyr i denne serien.

Serien inneholder en rekke kortfilmer som etterligner stilen og humoren til de klassiske Looney Tunes-kortfilmene.

## Norske stemmer

* Espen Reboli Bjerke som Snurre Sprett
* Trond Teigen som Daffy Duck og tekstoppleser
* Espen Sandvik som Pelle Pigg
* Hallvard Lydvo som Barte-Sam
* Espen Beranek Holm som Elmer Midd
* Helge Winther-Larsen som Sylvester
* Ida Lind som Pip
* Kari-Ann Grønsund som Besta og Mama Buzzard
* Even Bergan som Marvin Marsmann og Rolf Ulv
* Henrik Horge som Nebbulf og Sam Sheepdog

Bippe Stankelbein og Per Ulv har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norske stemmeskuespillere

## Engelske/originale stemmer

* Eric Bauza som Snurre Sprett, Daffy Duck, Pip, Stinkdyret Pepé, Marvin Marsmann og Henry Hauk
* Bob Bergen som Pelle Pigg
* Jeff Bergman som Sylvester, Elmer Midd, Hannibal Hanefar og Rolf Ulv
* Paul Julian som Bippe Stankelbein
* Fred Tatasciore som Barte-Sam, Taz, Gossamer og Sam Sheepdog
* Candi Milo som Besta og Heks Hazel
* Michael Ruocco som Nebbulf
* Keith Ferguson som Cecil Skilpadde
* Lara Jill Miller som Petunia Pigg
* Rachel Butera som Mama Buzzard

Per Ulv dukker også opp i serien, men snakker aldri, og har dermed ingen stemmeskuespiller.

## Eksterne lenker
*
Simone Mocellini

**Simone Mocellini** (født 5. mai 1998) er en italiensk langrennsløper som representerer Gruppi Sportivi Fiamme Gialle. Han debuterte i verdenscupen på sprinten på Lillehammer 3. desember 2021 med en 34.-plass, mens hans beste plassering er 2.-plass på sprinten på Beitostølen 9. desember 2022.

Han endte på en 50.-plass på sprinten i Ski-VM 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Diani Beach

**Diani Beach** er lang strand i Kenya ved kysten av Indiahavet. Den nærmeste større byen er Mombasa som ligger 30 km lenger nord. Hovednæringen er turisme og det finnes en rekke hoteller i området.

Stranden strekker seg fra Kongo-elven i nord og 17 kilometer sydover, og området er et av de mest kjente feriestedene i Kenya. Diani Beach er et populært sted for kitesurfing, vannscooter og snorkling. Området er kjent for sine korallrev, svart-hvite kolobusaper, og i nærheten ligger også dyre-reservatet Shimba Hills. Diani Beach har blitt kåret til Afrikas beste strandområde (Africa's leading beach destination) hele nitten ganger, frem til 2022.
Diani Beach har restauranter, hoteller og flere kjøpesentre. Diani er et byområde innenfor stranden og 2 km lenger inn i landet, ved hovedveien A14, ligger Ukunda. Bebyggelsen i Diani og Ukunda har vokst sammen og har en befolkning på over 100 000. Urbefolkningen i området er Digo, et av de ni etniske samfunnene kjent som Mijikenda. Det er i dag mange Kenyanere fra andre deler av landet som har flyttet til Diani for å jobbe med turisme. På nordspissen av Diani Beach, hvor Kongo-elven renner ut i havet, ligger Kongo-moskeen fra 1500-tallet.
Det ligger også en flystripe ved Diani Beach, Ukunda Airport.


Kenya Diani Beach 23 BG.jpg|Diani Beach
Colubus Monkey23D512Kenya.jpg|Kolubusaper, Diani Beach
Kenya Ukunda Airport 23 BG.jpg|Ukunda Airport 


## Referanser
Eirik Søfteland

**Eirik Søfteland** (født 1988) er en norsk sanger, musiker, låtskriver og trommeslager fra Bergen. Søfteland har deltatt i diverse danse- og musikkprogrammer på TV. Han vant *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* i 2013.   

## Turneer og TV-opptredener
I 2013 vant han *[[Skal vi danse (sesong 9)|Skal vi danse]]* etter å ha slått Kim-Daniel Sannes i finalen. I *[[Idol (TV-program)|Idol]]* 2013 ble han slått i finalen av Siri Vølstad Jensen.

I 2014 og 2015 turnerte han med Åge Sten Nilsen i samarbeidet «Rock n'Roll Adventure». Der hyllet de mye av rockens opphav i årene 1964–1975.

I 2015 var han med i *[[Stjernekamp]]* på NRK.

I 2018 kom han på andre plass i TV 2s sangkonkurranse *[[Århundrets stemme]]*.

I 2022 deltok han i *[[Skal vi danse: All Stars]]*.

## Diskografi

Søfteland ga ut sitt første soloalbum høsten 2018, under artistnavnet «Sipher».

## Referanser
Norsk Gardsost

**Norsk Gardsost** er en landsdekkende ideell organisasjon for norske handverksysteri og gardsmeieri. Organisasjonen ble stiftet 8. mai 1997 på Sogn Jord- og Hagebruksskule etter initiativ fra Pascale Baudonnel, og oppstod som et grasrotinitiativ for å få utnytte mulighetene som lå i lokal foredling av melk fra gården. Den gang fantes det ingen regelverk spesielt tilpasset småskalaproduksjon, og upasteurisert ost var ikke tillatt.

Idag organiserer Norsk Gardsost de fleste som jobber med småskala melkeforedling i Norge, og arbeider for å bedre rammevilkårene for denne næringen. Organisasjonen skal ivareta og fremme medlemmenes felles interesser innenfor kvalitet og økonomi, samt representere medlemmene opp mot styresmaktene, andre organisasjoner og samfunnet forøvrig. Norsk Gardsost arbeider også med å synliggjøre hvordan håndverksmeieriene er viktige i verdiskapning og som tradisjonsbærere.

Norsk Gardsost arrangerer NM i Ost og Ostesymposium.
Bakkekroen

**Bakkekroen** ligger på Smestad i Oslo, ved Smestadkrysset i Riksvei 150 (Ring 3), rett ved Smestad stasjon. Bakkekroen ble åpnet i 1934, og ble tegnet av Peter Daniel Hofflund i funksjonalistisk stil.

## Bakgrunn

Bakkekroen er et frittstående bygg, oppført og åpnet i 1934, tegnet av arkitekt Peter Daniel Hofflund (1897–1967).

## Se også

* Liste over kulturminner i bydel Vestre Aker

## Referanser


## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted
Lysende materie

**Lysende materie** er et betegnelse innen astrofysikk som viser til materie som ikke er mørk materie eller mørk energi, og er derfor en samlebetegnelse for materier som lyser, enten ved at den absorberer og reflekterer lys eller er selvlysende.

## Se også
* Luminescens
Kvensk språkpris

**Kvensk språkpris** (kvensk: Kieliraajin kielipalkinto) er en språkpris som deles ut hvert andre år av Språkrådet. Prisen deles ut for å fremme, utvikle og bevare det kvenske språket, og består av en pengesum og et diplom. Kvensk språkpris ble delt ut for første gang i 2017. 

Språkprisen kan tildeles enkeltpersoner, grupper, organisasjoner, foreninger og institusjoner som har gjort en betydningsfull innsats for å fremme kvensk språk skriftlig, muntlig eller i annen form. Den kan også deles mellom flere prismottakere og deles ut posthumt.

## Prisvinnere
*2017 – Eira Söderholm og Agnes Eriksen
*2019 – Liisa Koivulehto
*2021 – Kvääninuoret – Kvenungdommen
*2023 – Tove Raappana Reibo
*2025 – oversetterne ved Kvensk institutt

## Referanser


## Eksterne lenker

* Statutter for Språkrådets kvenske språkpris – Kieliraatin kielipalkinto
* Kvensk språkpris 2017 til Agnes Eriksen og Eira Söderholm
* Liisa vant den kvenske språkprisen
* Kvääninuoret vant årets kvenske språkpris
Sergio Rochet

**Sergio Ramón Rochet Álvarez** (født 23. mars 1993) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for Club Nacional de Football.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
For en tegnefilm!

***For en tegnefilm!*** (engelsk: *What a Cartoon!*, senere kjent som *The What a Cartoon! Show* og *The Cartoon Cartoon Show*) er en programblokk med animerte kortfilmer som opprinnelig gikk på Cartoon Network fra 1995-1997. 

Kortfilmene ble først dubbet til norsk i mars 2001, samtidig som resten av de innenlandske Cartoon Network-programmene gikk over til norsk tale. Dermed har alle kortfilmene som er pilotepisoder til seriene samme stemmeskuespillere som de norske dubbene av seriene.

## Historie
Her hadde mange Cartoon Network-serier sin første opptreden før de senere ble plukket opp og fikk serier. 

Cartoon Network seriene som begynte her er: 
* Ku og Kylling 
* Dexters Laboratorium 
* Powerpuffjentene 
* Johnny Bravo 
* Tapper Den pysete hunden

Mange kortfilmer var også kun selvstendige kortfilmer som ikke ble plukket opp senere.

## Eksterne lenker
*
Clare Hemmings

**Clare Hemmings** (født 1968) er en britisk kjønnsforsker, som er professor i feministisk teori ved Department of Gender Studies ved London School of Economics. Hun har vært ansatt ved instituttet siden 1999. Hennes forskningsfelt er særlig feministisk og skeiv teori, og hun har jobbet mye med forholdet mellom disse feltene.

Hemmings har mastergrad (1993) og doktorgrad (1998) i *Women's Studies* fra University of York.

## Bøker
**Bisexual Spaces: a Geography of Sexuality and Gender* (2002)
**Why Stories Matter: The Political Grammar of Feminist Theory* (Duke University Press, 2011)
**Considering Emma Goldman: Feminist Politics of Ambivalence and the Historical Imagination* (Duke University Press, 2018)

## Referanser
Bendik Jakobsen Heggli

**Bendik Jakobsen Heggli** (født 14. oktober 2001) er norsk skihopper som representerer Byåsen IL. Han debuterte i verdenscupen i Oslo 5. mars 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Jean Davoust

**Jean Davoust** M.E.P. (født 5. oktober 1728 i Mayenne i Frankrike, død 17. august 1789 i Kesui i Annam) var en fransk katolsk misjonsbiskop i Indokina, tilhørende Det parisiske ytremisjonsselskap. 
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han begynte studiene ved presteseminaret Saint-Sulpice i Paris før han gikk inn i Det parisiske ytremisjonsselskap.
### Prest
Ordinert til prest den 22. september 1753, og reiste en måned etter til Vestre Tonkin. Der lærte han seg det annamesiske språk. Han ble sendt på et oppdrag til Roma i 1759, deretter til Paris i 1763.
### Apostolisk vikar, titulærbiskop
Han returnerte til Roma i 1771, og ble utnevnt til titulærbiskop av *Ceram* og til koadjutor for biskopen ansvarlig for Vestre Tonkin. Han ble bispeviet den 6. oktober 1771 av kardinal Ferdinando Maria de Rossi; medkonsekrerende var erkebiskop Francesco Carafa della Spina di Traetto og Francesco Saverio de Zelada. Hans innsettelse i embedet var komplisert på grunn av konflikter knyttet til den interne organisering av misjonene. 

Den 18. jul 1780 ble han apostolisk vikar av Vestre Tonkin (*Tonkino Occidentale*). Han ble tilbakekalt ved brev av 1781. Han gikk definitivt om bord i Lorient i 1782 for å seile til Indokina og utøve sitt embede der.

Han døde den 17. august 1789, etter å ha styrt misjonen i syv år. Han er gravlagt i kirken i Kedam.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631–1693) *1686
* Kardinal Giovanni Antonio Guadagni, O.C.D. (1674–1759) *1724
* Kardinal Ferdinando Maria de Rossi (1696–1775) *1739
* Biskop *Jean Davoust* M.E.P. (1728–1789) *1771

## Referanser
Words on Bathroom Walls

***Words on Bathroom Walls*** er en amerikansk romantisk dramafilm fra 2020 regissert av Thor Freudenthal, som skrev manus sammen med Nick Naveda. Hovedrollene spilles av Charlie Plummer, Andy García, Taylor Russell og Walton Goggins. Filmen ble sluppet i august 2020 av Roadside Attractions.

## Handling
Adam Petrazelli er en student ved videregående skole som opplever en tilsynelatende psykotisk episode på skolen, og skader en annen student på arm ved et uhell. Han blir derettter diagnostisert med schizofreni. Etter først å ha behandlet seg selv gjennom intens fokus på matlaging, noe som bidrar til å roe ham ned, forverres symptomene hans - hovedsakelig på grunn av hallusinasjoner av venner. Men han hører også en skummel, mørk stemme. Gjennom hele filmen blir han besøkt regelmessig, oftest i perioder hvor han opplever mye stress, av visjonene til Rebecca, Joaquin og «livvaktene», som overbeskyttende prøver å avsløre trusler for ham, ofte med voldelige metoder. Den truende stemmen ser ut til å representere Adams frykt for alt ukjent og fremmed.

Adam blir utvist fra skolen, og begynner istedenfor ved en ny skole som heter St. Agatha's Catholic School. Der møter han Maya, som skriver andre elevers oppgaver og lekser for å tjene penger. Medisinen reduserer hallusinasjonene hans, med den bivirkning at han opplever muskelrykninger. Adam ønsker ikke at Maya skal oppdage sannheten om tilstanden hans, fordi han er bekymret for at hun ikke lenger vil tilbringe tid sammen med ham. Skolen oppdager at Maya gjør andre elevers oppgaver og lekser for dem. Hun blir nesten utvist, men blir bare spart fordi hun er så flink på skolen. Etter å ha hatt nok en psykotisk episode under en middag sammen med moren sin, slutter Adam å ta medisinen. Han ønsker ikke å bare bli definert av sykdommen sin.

## Skuespillere
* Charlie Plummer som Adam Petrazelli
* Taylor Russell som Maya Arnez
* Andy García som pastor Patrick
* AnnaSophia Robb som Rebecca
* Beth Grant som Catherine
* Devon Bostick som Joaquin
* Lobo Sebastian som en livvakt
* Molly Parker som Beth Petrazelli
* Walton Goggins som Paul
* Drew Scheid som Ted

## Eksterne lenker
*