John Kemble

**John Kemble** (født i 1599 på Rhydicar Farm i St. Weonards i Herefordshire i England, død 22. august 1679 på Widemarsh Common i Hereford) var en katolsk prest. Han æres som helgen innen den katolske kirke og inngår i gruppen De førti martyrer fra England og Wales, helligkåret av pave Paul VI den 25. oktober 1970.

## Liv og virke
### Utdannelse
John Kemble var sønn av John og Anne Kemble. Han studerte ved det engelske college i Douai i det nordlige Frankrike. i 1585 hade det i England innført en lov som innebar at det var forræderi for en katolsk prest å hjemvende til England. 
### Prest
Kemble ble presteviet i 1625 og reiste kort etter tilbake til England. Ankommen den 4. juni 1625 begynte han sitt virke i Monmouthshire og Herefordshire.

Han hadde sin nevøs bosted, Pembridge Castle, som base for sitt katolske apostolat, og kunne tilsynes føle seg helt trygg.

Under Karl I og samveldets tid kunne Kemble og hans medhjelpere virke temmelig uforstyrret, og han grunnla katolske menigheter i blant annet Llwyn, the Craig og Hilston.

Situasjonen for Kemble ble helt forandret i samband med den såkalte pavekonspirasjonen (*The Popish Plot*), oppdiktet i 1678 av Titus Oates. Han påstod at det i katolske kretser eksisterte en omfattende konspirasjon med det mål å myrde den anglikanske Karl II og erstatte ham med hans bror den katolske Jakob II. Oates' løgner førte med seg at en rekke katolikker, også prester, ble grepet. 

Etter å ha virket som katolsk prest i nær femtifire år ble Kemble fakket den 7. desember 1678. Den 80-årige Kemble ble internert i Hereford og ble dømt til hengning, trekking og kvartering. Først ble han imidlertid ført til London, der han ble gitt løfte om benådning om han avslørte detaljene omkring den fingerte sammensvergelsen. Han ble ført tilbake til Hereford, der han ble henrettet den 22. august 1679 på Widemarsh Common.

Før han ble ført ut til sin henrettelse 22. august 1679 insisterte fader Kemble på å be sine bønner og drikke ut sitt beger, og det forsamlede følget sluttet seg til den eldre presten som røkte en siste røyk og drakk en et beger *[[sack (hetvin)|sack]]*. Herefordshireuttrykkene *Kemble Pipe* og *Kemble Cup*-kopp brukes i betydningen avskjedsrøyk og -drink.  Før sin død henvendte Kemble seg til den forsamlede folkemengden og påpekte at ingen assosiasjon med «komplottet» var blitt påvist. Den gamle presten fortsatte med å si: *«Det at myndighetene i London ikke klarte å koble meg til sammensvergelsen, gjør det tydelig at jeg bare dør for bekjennelsen av den katolske religion, som var den religion som først gjorde dette riket kristent.»*

Presten trøstet sin fortvilte bøddel og sies å ha hvisket: *«Hederlige Anthony, min venn Anthony, vær ikke redd; utfør ditt embede. Jeg tilgir deg av hele mitt hjerte. Du vil gjøre meg større godhet enn krenkelse.»*

Eksekusjonen fikk en modifikasjon. Vel ble det hengning, trekking og kvartering - men hengingen i galjen var så lang at han faktisk døde av den før de to siste metodene ble gjennomført på hans døde kropp.  

John Kembles rom på Pembridge Castle er blitt bevart.

## Slekt
John Kemble er av den senere så kjente kjente Kembleslekten. Den ble så å si en slags *Royal Family* i det engelske teaterliv på 1800-tallet. Mest kjent var Sarah Siddons, *née* Kemble. Det er blitt sagt at hun var den fineste engelske tragedie-skuespillerinne noensinne. Hun var John Kembles tippoldebarnsniese.

Andre notable medlemmer av slekten, skjønt ikke katolikker, var: Roger Kemble, Stephen Kemble, Charles Kemble, John Mitchell Kemble, Frances Anne Kemble som etter å ha oppholdt seg en tid i USA målbar sterke anti-slaveri-synspunkter, Adelaide Kemble og Henry Kemble. Skuespilleren John Philip Kemble ble døpt katolsk og tilbragte noe tid i Douai.

## Bilder

## Litteratur
*
## Referanser