Anna Tibell-Hegert

**Anna Tibell-Hegert**, født **Brekke** (1891–1981), i første del av karrieren kjent som **Anna Brekke Tibell**, var en norsk-svensk sanger. Hun var dyp alt, med både operaarier og romanser på repertoaret. Hun var en av de betydeligste konsertsangerinnene i Sverige i 1920- og 1930-årene. Hun ble svensk statsborger gjennom sitt ekteskap med svenske G.L. Tibell i 1912.  

## Biografi

### Familie
Hun ble født i Trondheim som datter av Anna Olivia Brekke, født Iversen (1864–1959), og Bernhard Brekke (1854–1932). Ekteparet hadde ni barn, Anna var nummer fire i søskenflokken. Bernhard Brekke var handelsagent og etablerte sitt eget firma, Bernh. Brekke, i 1880. Anna vokste opp i villaen Rognli, en vernet eiendom i Trondheim, som i sin tid ble fradelt Ringve gård.

15. juni 1912 giftet hun seg i Nidarosdomen, med den svenske direktøren Gustaf Leonard Tibell, og tok hans etternavn, slik skikken var. De bosatte seg i Malmö og fikk fire barn sammen, blant dem Evy Tibell, som også ble sanger.

I 1934 ble ekteparet Tibell skilt. Anna Tibell giftet seg noe senere med den svenske ingeniøren Oscar Hegert og føyde hans etternavn til sitt eget, slik at hun gjennom store deler av karrieren, og i presse og oppslagsverk, er kjent som Anna Tibell-Hegert.

### Utdannelse og karriere
Hun fikk sin første sangundervisning i Trondheim, hos sangpedagogen Ester Singer Hofsengh, som hun satte svært høyt. Senere studerte hun med Marie Irgens (1871–1945) i Oslo, med flere svenske pedagoger og med sangeren og pedagogen Luisa Cappiani (1835–1919) i London. Cappiani ble hennes 13. sangpedagog. I enkelte aviser er hun omtalt som mezzosopran, men hun omtalte seg selv som en dyp alt.

Hun hadde en karriere som solist med ulike orkestre og med konserter der hun ble akkompagnert av piano, før hun hadde sin operadebut i 1928, ved Kungliga teatern i Stockholm. Rollen var «Orfeus» i Ranieri de' Calzabigi (libretto) og Christoph Willibald Glucks opera *[[Orfeo ed Euridice|Orfeus og Evrydike]]*. Samtlige kritikere roste hennes sjeldent vakre altstemme. Den svenske komponisten Wilhelm Peterson-Berger skrev blant annet følgende:«Orfeus blev gjenoptatt for å la Anna Tibell debutere i Titelrollen. Det viste seg å være vel motivert: Debutanten har en vakker, fyldig, vel skolert altstemme og et naturlig, uttrykksfullt foredrag.»Hun var i flere år tilknyttet Stora Teatern i Götebeorg, opptrådte i Oslo og andre norske byer i ulike sammenhenger. I 1928 var hun på besøk i fødebyen Trondheim og var solist i en konsert med koret Samklang. Hun sang blant annet Vølvens parti i Griegs operafragment *Olav Trygvason*. Grieg hadde satt musikk til Bjørnsons dikt.  Hun hadde flere engasjementer ved Royal Opera House i Covent Garden i London i 1930–1931. Ved Nationaltheatret i Oslo sang hun blant annet Brangäne i Wagners Tristan og Isolde i 1932 og Magdalena i Mestersangerne i Nürnberg av samme komponist i 1933. Også i denne rollen ble hun berømmet for sin vakre alt. Hun har også tolket mange andre store roller, som tittelrollen i Carmen, Amneris i Aïda, Azucena i Il trovatore, Erda i Wagners Rheingold og Waltraute i Götterdammerung. Radioprogram i avisene fra hennes tid viser at hun også var meget benyttet i radio, som solist med ulike orkestre.  

I tillegg til at hun hadde sin egen karriere, underviste hun også i sang. 

## Referanser