Mary Black

**Mary Black** (født 1955) er en irsk visesanger. Hun er kjent som tolker av både tradisjonell folkemusikk og popmusikk, noe som har gjort henne til en av de mest populære i hjemlandet Irland. Hun har også gjort suksess ellers i Europa og USA. Hun er kjent for sin uanstrengte, rene og rike sangstemme mellom sopran og alt.

Black har samarbeidet musikalsk sammen med sine tre søsken og blant andre Joan Baez, Emmylou Harris, Dolores Keane, Nanci Griffith, Kate McGarrigle og Sharon Shannon. 

## Bakgrunn og familie
Mary Black ble født 23. mai 1955 inn i en musikalsk familie på Charlemont Street i Dublin i Irland, og har fire søsken. Hun ble utdannet ved St Louis High School i Rathmines. Faren hennes var en spellemann som kom fra Rathlin Island utenfor kysten av Nord-Irland. Moren hennes var sanger, og brødrene hennes hadde musikkgruppen The Black Brothers, og hennes yngre søster Frances har også hatt stor suksess som sanger. Fra denne musikalske bakgrunnen begynte Black å synge tradisjonelle irske sanger i en alder av åtte. Da hun ble eldre, begynte hun å opptre sammen med søsknene (Shay, Michael og Martin Black) på små klubber rundt om i Dublin.

Mary Black er gift med Joe O'Reilly fra Dara Records. Sønnen Danny er medlem av det irske rockebandet The Coronas, mens datteren Róisín opptrer under navnet Róisín O.

## Virke

### 1970- og 1980-årene

Black ble med i folkemusikkbandet General Humbert i 1975. Hun turnerte rundt i Europa med bandet og ga ut to album, i 1975 og 1978. I 1982 spilte hun inn sitt første soloalbum, *Mary Black*. Albumet plasserte seg godt på de irske hitlistene, og ble sertifisert til gullplate. I 1983 ble albumet hedret av *[[Irish Independent]]*, og det blir fortsatt referert til som et av de beste irske albumene fra 1980-årene.

Black sluttet seg til det tradisjonelle irske musikkbandet De Dannan og turnerte i Europa og i USA. Albumet hun spilte inn med dem, *Anthem*, vant prisen for årets irske musikkalbum. I løpet av tiden med De Dannan fortsatte Black med sin solokarriere med album som *Collected* (1984) og *Without the Fanfare* (1985). Disse innspillingene tok Black inn i en mer moderne popmusikalsk retning. Albumene fikk suksess, og hun ble kåret av IRMA til Årets underholdningsartist i 1986 og til beste kvinnelige artist i 1987 og 1988. I store deler av Blacks tidlige solokarriere var Declan Sinnott som produsent, gitarist og musikalsk leder. Dette samarbeidet varte til 1995, da de skiltes i minnelighet.

Black sluttet i De Dannan i 1986, og i 1987 ga hun ut sitt første irske album, *By the Time it Gets Dark*, som solgte til flere ganger platina. Hun gav ut albumet, *No Frontiers* i august 1989, som nådde toppen av de irske albumlistene. Albumet holdt seg på topp 30 i over ett år, og oppnådde trippel platinastatus. Blacks popularitet vokste i USA på bakgrunn av flere turneer og omfattende radioeksponering.

### 1990-årene
Etter suksessen til *No Frontiers* i USA, og omfattende airplay av sporet «Columbus», ble Black en av NAC recordings' artister. Våren 1991 la hun ut på en amerikansk turné. Hennes utgivelse fra 1991, *Babes in the Wood*, kom inn på de irske hitlistene som nummer én, og ble der i seks uker. Hennes singel «The Thorn Upon the Rose» nådde nummer 8 på den japanske singellisten, etter at den ble brukt i en nasjonal TV-reklame for et togselskap. *Babes in the Wood* gjorde det også bra i USA, og det ble kåret til et av årets tiende beste album i Storbritannia av avisen *[[Today]]*. Albumutgivelsen førte til en utsolgt turné, og hennes første konsert i Royal Albert Hall i januar 1992, som ble sendt på Channel 4 et år senere. Hun ble igjen kåret til beste kvinnelige artisten av IRMA.

Mary ble omtalt på forsiden av *[[Billboard]]* i en historie der hun ble omtalt som «en solid favoritt som har sluttet seg til den hardtslående rekken av irske artister som Enya, Sinéad O'Connor og Clannads Máire Brennan på det internasjonale markedet». Hennes påfølgende album, *The Holy Ground*, nådde igjen toppen av det irske albumlisten. Hun turnerte også USA i løpet av oktober og november 1993. I det neste prosjektet gikk Black sammen med seks irske kvinnelige artister for å spille inn samlealbumet *A Woman's Heart*. De andre artistene var søsteren Frances Black samt Eleanor McEvoy, Dolores Keane, Sharon Shannon og Maura O'Connell. Salgssuksessen førte til at de spilte inn et nytt album, *A Woman's Heart 2*.

Black spilte inn to duetter med den amerikanske visesangeren Joan Baez våren 1995, til Baez' album *Ring Them Bells*. Hun ga ut et samlealbum med de mest populære sangene *Looking Back* (1995) og dro på turné, hovedsakelig i USA, Tyskland og Skandinavia. Black ga ut ytterligere tre album i 1990-årene: *Circus*, *Shine*, og *Speaking with the Angel*. Hun ble kåret til beste kvinnelige artist i 1994 og 1996 – for fjerde og femte gang.

### 2000–
Black ga ut sitt første konsertalbum i 2003, *Mary Black Live*. Hun ga også ut sitt eneste studioalbum i 2000-årene, *Full Tide*. Selv om det var vellykket, har hun holdt en lav musikalsk profil etter dette.

I 2008 ga Black ut samlealbumet *Twenty Five Years – Twenty Five Songs*, som oppsummerte karrieren hennes innen musikkbransjen til da. Den inneholder fire remiksede spor, remastrede sanger og to nye innspillinger.

I 2008 ble Black invitert til å synge en duett på Christie Hennessys posthume album *The Two of Us*, på låten «If You Were to Fall». Hun opptrådte også som gjest på Liam Clancys album *The Wheels of Life* på sporet «Talk to Me of Mendocino». I 2009 synger hun på et spor på Steve Martins album *The Crow: New Songs for the 5-String Banjo.* I 2011 ga hun ut albumet *Stories from the Steeples*. Hun sang låten «Walking in the Air» live med det irske popbandet Westlife.

Hun turnerte *Last Call* i 2014–2015 sammen med datteren Róisín O. Turneen er regnet som Blacks siste internasjonale turné, selv om hun har fortsatt å synge etter dette. Hennes selvbiografi *Down the Crooked Road* ble utgitt i oktober 2014.

I 2017 ga Black ut en remastret versjon av albumet fra 1987, *By the Time It Gets Dark*, for å feire 30-årsjubileet sitt. Det remastrede albumet inneholder remiksede og digitalt remasterede versjoner av albumets spor og låten «Wounded Heart», en ny sang spilt inn spesielt for gjenutgivelsen. Den inneholder også B-side-låten «Copper Kettle». Senere på året ga Black ut samlealbumet *Mary Black Sings Jimmy MacCarthy* som inneholder seks tidligere innspilte sanger, fire nye låter og en konsert-duett med MacCarthy. I 2019 kom *Orchestrated*, en samling av Blacks favorittsanger orkestrert av RTE NSO, og dirigert av Brian Byrne i National Concert Hall.

## Diskografi

### Studioalbum
* *Mary Black* (1983, Dara Records)
* *Collected* (1984, Dara)
* *Without the Fanfare* (1985, Dara)
* *The Black Family* (med familien, 1986, Dara)
* *By the Time It Gets Dark* (1987, Dara)
* *No Frontiers* (1989, Dara)
* Time for Touching Home (med familien, 1989, Dara)
* *Babes in the Wood* (1991, Dara/Grapevine)
* *The Holy Ground* (1993, Dara/Grapevine)
* *Circus* (1995, Dara/Grapevine)
* *Shine* (1997, Dara/Grapevine)
* *Speaking with the Angel* (1999, Dara/Grapevine)
* *Full Tide* (2005, 3Ú)
* *Stories from the Steeples* (2011)
* *By the Time It Gets Dark – 30th Anniversary Edition* (2017)

### Samlealbum
* *The Best of Mary Black* (1990, Dara/Grapevine)
* *The Collection* (1992, Dara/Grapevine)
* *Looking Back* (1995, Dara/Grapevine)
* *Song for Ireland* [USA] (1998, Gift Horse)
* *The Best of Mary Black 1991–2001 & Hidden Harvest* (2001, Dara/Grapevine)
* *Twenty Five Years, Twenty Five Songs* (2008)
* *Down the Crooked Road - The Soundtrack* (2014)
* *Mary Black Sings Jimmy MacCarthy* (2017)
* *Orchestrated* (2019)

## Bibliografi
* 2014: *Down the Crooked Road,* ISBN 9781848271876

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*