Wats dike

**Wats dike** (walisisk: *Clawdd Wat*) er et 64 km langt lineært jordvoll som strekker seg gjennom de nordlige walisiske markene fra Basingwerk Abbey nær Holywell i Flintshire i Wales, ved munningen til elven Dee, øst for Oswestry og videre til Maesbury i Shropshire, England. Det går vanligvis parallelt med Offas dike, noen ganger innen få meter, men aldri mer enn 5 km unna. Det framstår nå ubetydelig og er kun synlig noen få steder som en hevet hekk og andre steder ikke mer enn et avlingsmerke. Grøften er for lengst fylt igjen og vollen pløyd bort, men opprinnelig var det en betydelig konstruksjon, ansett for å være strategisk mer sofistikert enn Offas dike og er Storbritannias tredje lengste fornminne. Når disse jordvollene ble konstruert er under akademisk diskusjon, og strekker seg fra sub-romersk tid (500-tallet) og til tidlig på 800-tallet.

## Konstruksjon og plassering
Den består av den vanlige jordvollen og grøften til et oldtidsdike, med grøften på vestsiden, noe som betyr at diket vender mot Wales og implisitt kan sees på som å beskytte de angelsaksiske landområdene i øst. På jordvollene var det antagelig tømmerpæler som et gjerde. Dikets plassering i terrenget viser også at det ble tatt hensyn til å gi klar utsikt mot vest og å bruke lokale elementer i terrenget til best mulig defensiv fordel.

En del av diket strekker seg nord og sør fra Old Oswestry som er en større bygdeborg fra jernalderen. Jordvollene til bygdeborgen, som fortsatt er et av de best bevarte i Storbritannia, har blitt beskrevet som «jernalderens Stonehenge». Etter at bygdeborgen ble forlatt, ble det innlemmet i Wats dike av Mercia i tidlig middelalder.

Hensikten med å bygge slike opphøyde jordvoller ser ut til å være som en grense mellom to landblokker og sannsynligvis mellom to grupper samfunn, i dette tilfellet ville det ha delt det angelsaksiske kongeriket Mercia og de keltiske områdene i vest. På midten av 1900-tallet var det åpenbart at mange deler av jordvollene, som tidligere hadde vært i god stand og tydelig synlige på bakken, ikke lenger var stående. De var blitt ofre for moderne utvikling ettersom byområdene strakte seg langs og på tvers av dem, nye veier og tjenester skar gjennom dem, og moderne jordbruksmetoder hadde en skadelig effekt ved å høvle dem ned i noen områder.

## Datering

Det ble tidligere antatt at diket ble bygget tidlig på 700-tallet av Æthelbald, konge av Mercia, som regjerte fra 716 til 757. Æthelbalds etterfølger, Offa, bygde diket som bærer navnet hans på et tidspunkt i løpet av hans regjeringstid (757 til 796).

Utgravninger på 1990-tallet ved Maes-y-Clawdd nær Oswestry avdekket restene av et lite ildsted sammen med eroderte skår av romansk-britonsk keramikk og mengder trekull, som er datert til mellom 411 og 561 e.Kr. (sentrert rundt 446 e.Kr.). Disse bevisene ser ut til å plassere byggingen av diket i tiden etter romersk Britannia, til et post-romersk rike der hovedstaden var Wroxeter (like sør for dagens Shrewsbury), omtrent 16 km mot øst.

Dateringen av ildstedet og dermed diket har vært omstridt, og det har blitt antydet at på grunn av vanskelighetene med karbondatering, kan ikke denne ene datoen stoles fullt ut på, og at diket lett kunne ha blitt bygget oppå ildstedet på et senere tidspunkt.

Arkeologiske utgravninger og undersøkelser i 2006 antydet en langt senere dato, 792–852, og den tidligere datoen antas nå å være relatert til et ildsted for et sub-romersk jordvolle som gikk forut for selve diket. Det har blitt foreløpig antydet at den sannsynlige konteksten for byggingen er på 820-tallet, da Coenwulf av Mercia kjempet mot en fornyet walisisk trussel.

## «Wat's Dyke Way»
Den omtrentlige linjen av jordvollen følges av Wat's Dyke Way, en merket tursti som går 98 km fra Llanymynech i Powys til Basingwerk Abbey ved elven Dee nær Holywell. Den ble åpnet i 2007.

## Referanser


## Litteratur
* Blake, Steve; Scott, Lloyd (2003): *The Keys to Avalon: The True Location of Arthur’s Kingdom Revealed*. Revised Edition, utgiver: Rider.
* Hannaford, H.R. (1998): «Archaeological Excavations on Wat’s Dyke at Maes-y-Clawdd», *Archaeology Service*, Shropshire County Council, report no. 132, desember 1997.
* Worthington, Margaret (1997): «Wat’s Dyke: An Archaeological and Historical Enigma», *Bulletin John Rylands Library*, Manchester, **79**(3), gjenopptrykt i ''Dyke Journal'', **1**, 2019, s. 58–79.

## Eksterne lenker
* 
*Bilder av Wats dike i dag, *Geograph.co.uk*