open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fernando Ariztía Ruiz

**Fernando Ariztía Ruiz** (født 27. mai 1925 i Santiago de Chile i Chile, død– 25. november 2003 i Copiapó) var en chilensk prelat og katolsk biskop av Copiapó.
## Liv og virke
### Prest
Fernando Ariztía Ruiz ble ordinert til prest for erkebispedømmet Santiago de Chile den 22. september 1951.
### Hjelpebiskop i Santiago de Chile
Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop av Santiago de Chile og titulærbiskop av *Timici* den 25. mai 1967. Erkebiskopen av Santiago de Chile, kardinal Raúl Silva Henríquez S.D.B., ordinerte ham til biskop den 9. juli samme år; medkonsekratorer var Carlos González Cruchaga, biskop av Talca, og Gabriel Larraín Valdivieso, hjelpebiskop i Santiago de Chile. 
### Biskop av Copiapó
Paven utnevnte ham til biskop av Copiapó den 11. desember 1976. 

Den 26. mai 2001 aksepterte pave Johannes Paul II hans aldersrelaterte avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal Aloisius Muench (1889–1962) *1959
* Kardinal Opilio Rossi (1910–2004) *1953
* Kardinal Raúl Silva Henríquez (1907–1999) *1959
* Biskop *Fernando Ariztía Ruiz* (1925–2003) *1973

## Referanser
Gérald Passi

**Gérald Passi** (født 1961) er en fransk tidligere fotballspiller.

I 1986 ble han av fotballbladet *[[France Football]]* tildelt prisen Révélation de l'année, som årets åpenbaring i fransk fotball.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alias Mary Flynn

***Alias Mary Flynn*** er en amerikansk stumfilm fra 1925 regissert av Ralph Ince.

## Skuespillere
* Evelyn Brent som Mary Flynn
* Malcolm McGregor som Tim Reagan
* William V. Mong som John Reagan
* Gladden James som Picadilly Charlie
* Louis Payne som Jason Forbes
* Wilson Benge som Maurice Deperre
* John Gough som Mickey
* Jacques D'Auray

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bucolellus

***Bucolellus*** er en slekt i familien marihøner (Coccinellidae) innen ordenen biller (Coleoptera). 

## Beskrivelse
Små, bredt ovale, fint hårete, mørke marihøner, dekkvingene kan ha gulhvite tegninger.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Australia.

## Systematikk

* ordenen biller (Coleoptera)
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien glans- og flatbiller (Cucujoidea)
***** familien **[[marihøner]]** (Coccinellidae), Latreille, 1807
****** underfamilien **[[Sticholotidinae]]** Weise, 1901
******* stammen Sticholotidini Weise, 1901
******** slekten ***Bucolellus*** Blackburn, 1889
********* *[[Bucolellus concolor]]* (Blackburn, 1895)
********* *[[Bucolellus minutus]]* (Blackburn, 1892)
********* *[[Bucolellus ornatus]]* Blackburn, 1889
********* *[[Bucolellus punctipennis]]* (Lea, 1902)

Name

## Referanser




## Eksterne lenker
* Atlas of Livin Australia - *Bucolellus* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/d3eae710-8783-4cb7-8e71-277399792150
*
Ectinocephalus

***Ectinocephalus*** er en slekt av bittesmå biller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. Seks arter er kjent fra Norge.

## Utseende
Knøttsmå til små (0,5 – 2&nbsp;mm), ovale biller, flate til sterkt hvelvede. Noen er glatte og blanke, andre fint hårete og matte, på farge vanligvis brunlige eller svarte. **Hodet** er ganske lite, hos de fleste slektene (men ikke *Orthoperus*) ligger det under brystskjoldet og er ikke synlig ovenfra. Antennene er 8-10 leddete, med en tre- eller femleddet, løs kølle, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, vanligvis omtrent halvsirkelformet sett ovenfra. Bakhjørnene er ofte trukket bakover til spisser. Bakerst er brystskjoldet vanligvis litt bredere enn dekkvingene. Disse er rundet ovale, ofte tvert avbrutt bakerst slik at de ikke dekker de bakerste bakkroppsleddene. De mangler punktrekker. **Beina** er ganske korte, lårene flate, føttene fire-leddete. Punktbillene kan ligne mye på fjærvinger (Ptiliidae), men kan skilles fra disse på at hodet er mindre, flygevingene "normalt" utviklede, ikke fjærformede, og kroppsformen vanligvis mer hvelvet.

## Levevis
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[punktbiller]]**, Corylophidae LeConte, 1852
****** Underfamilien punktbiller, Corylophinae LeConte, 1852
******* Stammen Foadiini
******** Slekten ***Ectinocephalus*** Matthews, 1888
********* *[[Ectinocephalus conicus]]* (Matthews, 1888)
********* *[[Ectinocephalus tropicus]]* Matthews, 1888

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Thes

***Thes*** er en slekt av små biller som lever av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2&nbsp;mm lange og gjerne brunaktige på farge. 

## Utseende
Små (ca. 1,3-2,2&nbsp;mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, gulaktige til lysbrune på farge.  De er spinkelt bygd med et mer eller mindre firkantet **hode**, og fasettøynene er middelsstore, nærmest kulerunde, utstående. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, ofte omtrent så langt som bredt, trapesformet (bredest foran) med en grop langt bak på hver sidekant. **Dekkvingene** er rundede, med en opphøyd lengderibbe på siden og rader av grove punktgroper. **Beina** er tynne og skjøre.

## Levevis
Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. *Thes bergrothi* finnes særlig i hus på ulike slags mugne varer.

## Utbredelse
Artene er utbredt over hele verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien muggbiller (Latridiidae)
****** Underfamilien **[[ribbemuggbiller]]**, Latridiinae Erichson, 1842
******* Slekten ***Thes*** Semyonov-Tian-Shansky, 1910 
******** *[[Thes bergrothi]]* (Reitter, 1881)
******** *[[Thes laeviventris]]* (Fall, 1899)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Corticaromus

***Corticaromus*** er en slekt av små muggbiller som lever av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2&nbsp;mm lange og gjerne brunaktige på farge. 

## Utseende
Knøttsmå til små (0,75 – 3&nbsp;mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, som oftest brun-, rød- eller gulaktige på farge. Barkmuggbiller (Corticariinae) er mer kompakte og kraftigere bygt enn ribbemuggbillene, glatte og gjerne noe blanke. **Hodet** er mer eller mindre avrundet med større og flatere fasettøyne. **Brystskjoldet** er mye bredere enn langt, gjerne bare litt smalere enn dekkvingene, tydelig punktert, men uten ribber og uten innskjæringer av sidekanten, som er lett tannet. **Dekkvingene** mangler lengderibber, men har tydelige, ganske grove punktrekker. **Beina** er slanke, men tydelige mer robuste enn hos ribbemuggbillene.

## Levevis
Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus. Noen få arter blir regnet som skadedyr. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien muggbiller (Latridiidae)
****** Underfamilien **barkmuggbiller**, Corticariinae
******* Slekten ***Corticaromus*** Pal & Ghosh, 2007 
******** *[[Corticaromus rueckeri]]* Pal & Ghosh, 2007

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jean-Luc Ettori

**Jean-Luc Ettori** (født 1955) er en fransk tidligere fotballspiller.

Hans 755 kamper for Monaco er rekord i antall kamper spilt for klubben. Med 602 seriekamper for Monaco holdt Ettori rekorden i antall kamper spilt i den fransk toppdivisjonen inntil den ble forbigått av Mickaël Landreau i 2013.

Fotballbladet *[[France Football]]* tildelte ham prisen Etoile d'Or for hans innsats i 1989/90-sesongen. Prisen ble gitt den spilleren i fransk fotball som oppnådde det høyeste poengsnittet på bladets spillerbørs.

## Karriereoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Smoldalen naturreservat

**Smoldalen naturreservat** er et naturreservat i Trysil kommune. Det består av et område mellom Drevdalen og Ljørdalen. Området ble vernet 2. september 2005, utvidet 20. desember 2024. Reservatet inngår i verneplan for skogvern. Motorisert ferdsel er forbudt, herunder landing og start med luftfartøy. Sykling, ridning og bruk av hest er forbudt med unntak for sykling på sti avmerket på vernekartet.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å bevare et område som

a.	representerer en bestemt type natur i form av et større område med gammel gran- og furuskog med innslag av skog som er tilnærmet upåvirket av hogst.

b.	har særskilt naturvitenskapelig verdi i form av mange forskjellige granskogstyper og en interessant fordeling av gran- og furuskog som skyldes variasjon i løsmasser og vanntilgang.

Det er en målsetting å beholde verneverdiene i mest mulig urørt tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.» 


## Referanser
Edney Gouvêa Mattoso

**Edney Gouvêa Mattoso** (født 2. februar 1957 i Rio de Janeiro) er en brasiliansk emeritert katolsk biskop av Nova Friburgo i Brasil, ikke langt fra Rio de Janeiro.
## Liv og virke
### Prest
Erkebiskopen av São Sebastião do Rio de Janeiro, kardinal Eugênio de Araújo Sales, presteviet ham den 29. august 1987.
### Hjelpebiskop i Rio de Janeiro
Den 12. januar 2005 utnevnte pave Johannes Paul II ham til hjelpebiskop av São Sebastião do Rio de Janeiro og titulærbiskop av *Tunnuna*. Erkebiskopen av São Sebastião do Rio de Janeiro, kardinal Eusébio Oscar Scheid S.C.J., ordinerte ham til biskop den 12. mars samme år. Medkonsekratorer var hans kardinal Eugênio de Araújo Sales, og Alano Maria Pena O.P., erkebiskop av Niterói. 
### Biskop av Nova Friburgo
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til biskop av Nova Friburgo den 20. januar 2010. 

Den 22. januar 2020 aksepterte pave Frans Edney Gouvêa Mattosos førtidige avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Carmine Rocco (1912–1982) *1961
* Kardinal Eusébio Oscar Scheid (1932-2021) *1981
* Biskop *Edney Gouvêa Mattoso* (1957-) *2005

## Referanser
Heggshuselva naturreservat

**Heggshuselva naturreservat** er et naturreservat i Østre Toten kommune. Det består av en elvekløft rundt Heggshuselva. Området ble vernet 27. november 2020, utvidet 6. desember 2024. Reservatet inngår i verneplan for skogvern. Motorferdsel til lands og til vanns er forbudt, herunder landing og start med luftfartøy. Utenom på stier og på Kongevegen og eksisterende traktorveger avmerket på vernekartet, er bruk av sykkel og hest og kjerre samt ridning forbudt.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å bevare et område som representerer en bestemt type natur i form av ei variert bekkekløft med rike skogtyper som kalkgranskog, kalk- og lågurtfuruskog, høgstaudegranskog, rik gransumpskog og gråor-heggeskog og med forekomst av bergvegger med kalk. Videre er formålet å bevare et område som har stor betydning for biologisk mangfold ved at det er leveområde for sjeldne, sårbare og truete arter, særlig kalkkrevende sopp og moser.

Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.» 


## Referanser
Alano Maria Pena

**Alano Maria Pena** O.P. (født 7. oktober 1935 i Rio de Janeiro i Brasil) er en brasiliansk ordensgeistlig og katolsk erkebiskop av Niterói.
## Liv og virke
### Prest
Alano Maria Pena sluttet seg til dominikanerordenen, avla sine løfter den 8. mars 1956, og ble ordinert til prest den 28. oktober 1961.
### Hjelpebiskop i Belém do Pará
Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop av Belém do Pará og titulærbiskop av *Vardimissa* den 7. april 1975. Erkebiskopen av Belém do Pará, Alberto Gaudêncio Ramos, ordinerte ham til biskop den 14. juli samme år. Medkonsekratorer var Alain du Noday O.P., biskop av Porto Nacional, og Estêvão Cardoso de Avellir O.P., koadjutor-prelat of Marabá.
### Koadjutor, så prelat, av Marabá
Den 14. juli 1976 ble han utnevnt til koadjutor-prelat av Marabá. Etter at biskop-prelat Luís António Palha Teixeira O.P. trakk seg tilbake den 10. november samme år, etterfulgte han ham som prelat til Marabá. Den 26. mai 1978 ga han avkall på sitt titulærbispedømme i samsvar med de nye tildelingsretningslinjene til den romerske kurie. 
### Biskop av Marabá
Pave Johannes Paul II opphøyde territorial prelaturet til et bispedømme den 4. desember 1979, noe som gjorde ham til den første biskop av Marabá.
### Biskop av Itapeva
11. juli 1985 ble han utnevnt til biskop av Itapeva. 
### Biskop av Nova Friburgo
Den 24. november 1993 ble han utnevnt til biskop av Nova Friburgo og ble innsatt i embetet den 23. januar året etter. 
### Erkebiskop av Niterói
24. september 2003 ble han utnevnt til erkebiskop av Niterói, og ble innsatt i embetet der den 23. november samme år.

Den 30. november 2011 innvilget pave Benedikt XVI erkebiskop Alano Maria Pena alderesbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Alessandro Franchi (1819–1878) *1873
* Kardinal Giovanni Simeoni (1816–1892) *1875
* Kardinal Antonio Agliardi (1832–1915) *1896
* Kardinal Basilio Pompilj (1858–1931) *1911
* Erkebiskop Joaquim Domingues de Oliveira (1878–1967) *1914
* Kardinal Jaime de Barros Câmara (1894–1971) *1936
* Erkebiskop Alberto Gaudêncio Ramos (1915–1991) *1949
* Biskop *Alano Maria Pena* O.P. (1955–) *1975

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacques Bergier

**Jacques Bergier**, født **Yakov  Mikhailovich** **Berger** 8. august 1912 i Odessa, død 23. november 1978 i Paris, var en kjemiingeniør, journalist og forfatter, og medlem av den franske frigjøringsbevegelsen under andre verdenskrig.

Som toåring leste han sin første avis og som fire kunne han lese russisk, fransk og hebraisk. Han var medlem av Mensa. Bergier var interessert i mulighetene for utenomjordisk liv og utforsket rapporterte observasjoner av UFOer. Han var også en ivrig leser og skal ha hatt en fotografisk hukommelse, noe som gjorde ham i stand til å lese fire til ti bøker per dag.

Sammen med Louis Pauwels skrev han boken *Le Matin des Magiciens*, utgitt i Frankrike i 1960. Boken kombinerer fantasi, realisme, okkultisme og teorier om hemmelige selskaper.

Boken hans *L'espionnage scientifique* fra 1971 var grunnlaget for den franske TV-serien *Aux frontières du possible* (On the Threshold of the Unbelievable), som ble sendt i 13 episoder fra 1971 til 1974.

## Referanser


## Se også

* Antikke astronauter
Crossotus plumicornis

***Crossotus plumicornis*** er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 12 millimeter), kraftige, mer eller mindre brunspraglete trebukker. Antennene er ganske kraftige og omtrent så lange som kroppen, de midterste leddene har en brem av lange hår på innersiden. Pronotum mangler en tann midt på sidekanten, men har gjerne en nær bakkanten.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Afrika sør for Sahara.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Crossotus]]* Audinet-Serville, 1835
********* ***Crossotus plumicornis*** Audinet-Serville, 1835

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* California Academy of Sciences, Insititute for Biodiversity Science and Sustainability - Crossotini. Med bilder og liste over noen arter http://research.calacademy.org/content/2538
* Bildegalleri
Juarez Sousa da Silva

**Juarez Sousa da Silva** (født 1961) er en brasiliansk prelat og katolsk erkebiskop av Teresina.

## Liv og virke
### Prest
Juarez Sousa da Silva studerte filosofi og teologi ved *Seminário Maior Interdiocesano Sagrado Coração de Jesus *i Teresina. Han mottok presteordinasjonens sakrament den 19. mars 1994 i *Matriz Nossa Senhora da Conceição* i bispedømmet Terrassa i Spania.

Han oppnådde senere en grad i kirkehistorie fra Det pavelige gregorianske universitet i Roma (1998-2001).

### Biskop av Oeiras
Den 27. februar 2008 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Oeiras. Den apostoliske nuntius til Brasil, titulærerkebiskop Lorenzo Baldisseri, ordinerte ham til biskop den 17. mai samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Floriano, Augusto Alves da Rocha, og biskopen av Campo Maior, Edward Zielski.

### Koadjutorbiskop, så biskop,  av Parnaíba
Pave Frans utnevnte ham til koadjutorbiskop av Parnaíba den 6. januar 2016. 

Med Alfredo Schäfflers avgang den 24. august 2016, etterfulgte han ham som biskop av Parnaíba.
### Erkebiskop av Teresina
Den 4. januar 2023 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Teresina.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782–1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802–1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819–1908) *1872
* Kardinal Pietro Gasparri (1852–1934) *1898
* Kardinal Clemente Micara (1879–1965) *1920
* Kardinal Antonio Samorè (1905–1983) *1950
* Kardinal Angelo Sodano (1927–2022) *1978
* Kardinal Lorenzo Baldisseri (1940–) *1992
* Erkebiskop *Juarez Sousa da Silva* (1961-) *2016
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giorgio Callegari

**Giorgio Callegari** (født 5. november 1936 i Venezia i Italia, død 25. desember 2003 i São Paulo i Brasil) var en italiensk-brasiliansk dominikanerprest og, katolsk frigjøringsteolog og  sosiolog. Han ble brasiliansk og en aktiv skikkelse innen frigjøringsteologien.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født i Castieel-distriktet i Venezia, og ble som ung mann politisk aktiv som ung mann i *[[Den katolske aksjon]]* og var nærtstående den venstreorienterte del av kristdemokratene.

### Dominikaner
Han ble prest i dominikanerordenen og kom i 1966 til Brasil. Hans engasjement rettet seg mot de marginaliserte, og han engasjerte seg politisk for landets tilbakeføring til demokratiet. Sammen med andre dominikanske følgesvenner, blan dem teologen Frei Betto, ble han fengslet i 1969 og torturert.  (I Tridentes-fengselet gjennomførte han også en kollektiv sultestreik for å øke bevisstheten om politiske fanger). I fengselet laget han treverk fra cellens plankeseng, sammen med andre fengslede dominikanere, et brystkors som han klarte å få det bragt til kardinal Jean Villot med forespørsel om å levere det til paven slik at han kunne bære det i stedet for det gyldne brystkors.

### Prest
I 1971, etter løslatelsen fra fengselet, men fortsatt under spesiell overvåking og med plikt til ikke å forlate landet, ble han ordinert til prest i São Paulo. I 1975, da han ble oppdaget under et forsøk på hemmelig ekspatriering, ble han utvist fra landet. Etter utvisningen fortsatte han sitt virke, men i Bolivia, Nicaragua, Mexico, Peru, Panama og Costa Rica. Han returnerte bare hemmelig og i korte perioder til Brasil.

Med slutten av diktaturet, i 1984, vendte han tilbake til Brasil og dedikerte seg til pastoral omsorg i menigheten * Nossa Senhora do Refùgio dos Pecadores*, en av se større menighetene (100 000 innbyggere) i favelaene i São Paulo. Han grunnla C.E.P.E. (*Centro Ecumenico de Publicações e Estudos*, Økumenisk senter for publikasjoner og studier)  hvorved han bygget støtteverk for gatebarn og landløse bønder med: *Colónia Veneza*, den agro-økologiske skole i Peruibe, og fem ungdomssentre i favelaene, støtte et hjelpeprosjekt for quilombolandsbyene, grunnlagt av rømte slaver i avsidesliggende områder av Brasil.

Han døde etter lang tids sykdom i dominikanerklosteret i *Paróquia da Sagrada Familia* i São Paulo.

## Referanser


## Litteratur
* Vanna Iori: *Chiesa - Struttura Politica e Lotte Sociali in Brasile*, 1972, Jaca Book, Milano
* Ettore Masina: *[https://books.google.it/books?id=ZxUVpXhZDboC&dq=%22Giorgio+Callegari+%22&hl=it&source=gbs_navlinks_s L'airone di Orbetello. Storia e storie di un cattocomunista]*, 2005, Rubbettino Editore, Soveria Mannelli, isbn=8849812264
Jean Sendy

**Jean Sendy** var en fransk forfatter og oversetter født i St. Petersburg 16. november 1910 og døde i Coulommiers 24. april 1978. Han var en tidlig talsmann for den antikke astronauter-hypotesen og forfatter av verk om esoterikk og UFO-fenomener.

Sendy mente at Bibelen var en faktisk historisk kilde som beskriver hvordan antikke astronauter koloniserte jorden og ble «engler i menneskets minne». Hans ideer har inspirert mange senere teorier og religioner, inkludert Raëlismen.

Han skrev boken *The Moon: The Key to the Bible* i 1968, der han hevdet at ordet «Elohim», hebraisk, i første Mosebok, som vanligvis oversettes med Gud, faktisk burde oversettes i flertall. som «guder» fordi entall i ordet Elohim er Eloah. Han hevdet at «gudene» faktisk var romfarere (en utomjordisk rase av humanoider). I oppfølgeren som kom i 1969, *They Gods who made Heaven and Earth*, hevder han at romfarere for 23 500 år siden ankom solsystemet i store  romfartøy som introduserte nye gener, kunnskap og teknologier.

## Referanser


## Se også
* Antikke astronauter
Gasponia fascicularis

***Gasponia fascicularis*** er en bille som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen, de fem innerste leddene er forstørrede, ledd tre, fire og fem med en brem av mørke hår på innersiden. Pronotum har en kraftig tann noen bak midten av sidekanten. Dekkvingene har tallrike små, oppstående kvaster av svarte hår.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Gasponia]]* Fairmaire, 1892
********* ***Gasponia fascicularis*** (Fairmaire, 1887)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
*
Aleksandr Kazantsev

**Aleksandr Petrovitsj Kazantsev** (russisk: Александр Петрович Казанцев; 1906–2002) var en russisk science fiction forfatter. Kazantsev ble uteksaminert fra Det politekniske universitetet i Tomsk i 1930 og jobbet som ingeniør og forsker.

Kazantsev var opptatt av det ukjente, og en pioner innen sovjetisk ufologi. Mange av verkene hans, både skjønnlitteratur og fiksjon, omhandler kontroversielle vitenskapelige teorier.

Han forsket på Tunguska-eksplosjonen og publiserte en rekke science fiction, så vel som populærvitenskapelige bøker, om emnet. Han trodde at Tunguska-nedslaget var forårsaket av et romvesen som krasjlandet på jorden.

Kazantsev undersøkte hendelser og legender som han mente var bevis på paleokontakter med utenomjordiske. Romanen hans *The Destruction of Faena*, en modifisering av Shakespeares Romeo og Julie, er basert på den hypotetiske planeten Phaeton som noen tror eksisterte mellom banene til Mars og Jupiter. I følge romanen var Phaeton bebodd av en utviklet sivilisasjon av phaetae-rasen, som overlevde ødeleggelsen av planeten deres og brakte noe av deres kultur til de forhistoriske menneskene på jorden.

Kazantsev var også interessert i teorien om kanaler på Mars, og brukte den i sin fiksjon om Mars.

Temaet for Kazantsevs verk er ofte fra Arktis, erobringen av verdensrommet eller kontakter med innbyggerne på andre planeter. Han har blitt kritisert for å være uvitenskapelig og for overfladiske. Kazantsev er også forfatter av populærvitenskapelige arbeider.

Han komponerte også sluttspillstudier i sjakk. I 1975 ble han tildelt tittelen International Master of Composition av FIDE for sjakkkomposisjoner.

## Se også

* Antikke astronauter

## Referanser
Desmiphora nigroannulata

***Desmiphora nigroannulata*** er en bille som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, mer eller mindre brunlige trebukker. Denne arten er i stor grad brunoransje på farge. Kroppen er tett kledt med fine, oppstående hår, særlig påfallende på antennene. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, dekkvingene parallellsidige og nokså korte.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordøstlige Sør-Amerika (Fransk Guyana).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
******** Slekten *[[Desmiphora]]* Gemminger & Harold, 1873
********* Underslekten *Desmiphora* (i snever fostand)
********** ***Desmiphora nigroannulata*** Martins & Galileo, 2002

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bildgealleri 
* 
*
Alfredo Schäffler

**Alfredo Schäffler** (født 1941) er en østerriksk prelat og emeritrert katolsk biskop av Parnaíba i Brasil.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter å ha gått på skole i Waidhofen dro Alfredo Schäffler til Wien-Strebersdorf og sluttet seg til * Ordensgemeinschaft der Christlichen Schulbrüder*. Som skolebroder virket han som lærer og pedagog i Feldkirch fra 1963 til 1966. 
### Prest
Deretter forlot han ordenen for å bli prest. Den 16. juni 1968 ble han presteviet for det brasilianske bispedømme Picos.

I tillegg til en rekke pastorale oppgaver i Brasil, studerte han kanonisk rett ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma fra 1978 og utover. Fra 1985 var han sogneprest i Teresina og biskoppelig vikar for økonomiske anliggender.
### Koadjutorbiskop av Parnaíba
Den 15. mars 2000 utnevnte pave Johannes Paul II ham til koadjutorbiskop av Parnaíba. Erkebiskopen av Teresina, Miguel Fenelon Câmara Filho, ordinerte ham til biskop den 3. juni samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Picos, Augusto Alves da Rocha, og biskopen av Parnaíba, Joaquim Rufino do Rêgo. 
### Biskop av Parnaíba
Den 21. februar 2001 ble Alfredo Schäffler biskop av Parnaíba, etterfølgende Joaquim Rufino do Rêgo, som trakk seg på grunn av høy alder.

Pave Frans godtok biskop Schäfflers aldersbetingede avskjedssøknad den 24. august 2016.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Erkebiskop Adauto Aurélio de Miranda Henriques (1855-1935) *1894
* Erkebiskop Moisés Sizenando Coelho (1877-1959) *1915
* Erkebiskop José de Medeiros Delgado (1905-1988) *1941
* Kardinal Eugênio de Araújo Sales (1920-2012) *1954
* Erkebiskop Miguel Fenelon Câmara Filho (1925-2018) *1970
* Biskop *Alfredo Schäffler* (1941-) *2000

## Referanser
Kanaler på Mars

**Kanaler på Mars** trodde mange forskere, sent på 1800-tallet og inn i 1900-tallet, feilaktig at eksisterte.

De ble først beskrevet av den italienske astronomen Giovanni Schiaparelli under opposisjonen i 1877, og attestert av senere observatører. Schiaparelli kalte disse canali (kanaler), som ble feiloppfattet av flere som om de var laget. Rundt århundreskiftet var det spekulasjoner om at de var ingeniørverk, vanningskanaler konstruert av en sivilisasjon av intelligente romvesener urfolk på Mars. Den irske astronomen Charles E. Burton laget noen tidlige tegningene med rettlinjede kanaler på Mars, noe som ikke stemte overens med Schiaparellis beskrivelser. Flere andre astronomer som amerikanske Percival Lowell observerte «linjene» og skrev flere bøker om dem.

Schiaparelli og andre astronomer brukte på den tiden tidlige versjoner av teleskoper uten fotografering. På begynnelsen av 1900-tallet ble det astronomiske utstyret bedre og man avslørte at, med mulig unntak av den naturlige canyon Valles Marineris, var «kanalene» sannsynligvis en optisk illusjon, og moderne høyoppløselig kartlegging av Mars-overflaten med romfartøy støtter denne tolkningen.

## Referanser


## Se også

* Mars
* Valles Marineris
* Marsboer
* Antikke astronauter
Oliver Henriksrud

**Oliver Odde Henriksrud** (født 8. august 2005) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Philippe Hinschberger

**Philippe Hinschberger** (født 1959) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Hinschberger tilbragte hele spillerkarrieren hos . Han startet som spiss, og flyttet etter hvert posisjon til midtbane, og spilte iblant også som libero. Med Metz vant han Coupe de France i 1983/84 og 1987/88.

## Karriereoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Philippe Hinschberger – FC Metz
Styrkesneselva kraftverk

**Styrkesneselva kraftverk** er et vannkraftverk ved Sørfolda i Sørfold kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 72 meter i Styrkesneselva.

Installert effekt er 1,3 MW fra en ET francisturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.

Styrkesneselva Kraft AS eies av Norsk Vannkraft AS.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Lekegrind

En **lekegrind** er et møbel som spedbarn eller unge småbarn kan leke innenfor. Ved å begrense hvor barnet kan bevege seg er målet å hindre at barnet skader seg mens foreldrene er opptatt.

På gulvet under lekegrinden er det vanligvis en myk matte.

## Standarder
For *lekegrinder* setter den europeiske normen EN&nbsp;12227 krav til testing for om tøy eller fingre kan hekte seg fast eller klemstres. I tillegg er det stabilitetskrav som skal sikre at grinden heller ikke gir etter for press, og dette testes med tunge vekter for å se om grinden enkelt klapper sammen eller velter.

Noen produkter har fleksibel konfigurasjon slik at de kan konfigureres enten som lekegrind, trygghetsgrind eller romdeler. For trygghetsgrinder (noen ganger kalt *sikkerhetsgrinder*, se trygghet og sikkerhet) til dyr eller barn er EN&nbsp;1930 en standard til innendørsbruk. I tillegg stiller standarden EN&nbsp;71 krav til materialene den er laget av, og disse skal være fri for skadelige stoff slik at den er trygg å sutte på for barnet. Det testes blant annet om barn kan få hode, hofte eller bein gjennom sikkerhetsgrinden eller på annen måte kan sette seg fast eller klemstre seg, eller om gjenstander kan sette seg fast slik at de utgjør en kvelningsrisiko. Det testes også at grinden tåler at barn løper med full styrke inn i de uten at grinden flytter på seg.

## Konstruksjon
Lekegrinder har vanligvis i firkantet form siden det er mest arealeffisient. Veggene er vanligvis høyere enn lengden på barnet for å unngå at det klatrer over kanten. Noen lekegrinder har avtakbart tak. 

### Materiale
Tradisjonelle lekegrinder er laget av treverk, med vertikale spiler på fire sider slik at barnet kan se ut. 

Moderne lekegrinder finnes i mange design. De er ofte sammenleggbare og bærbare for enkel oppbevaring og transport, og bruker ofte materialer som tynne metallspiler, plastdetaljer for støtte, og netting av nylon.

### Tilleggsutstyr
Noen modeller har fester for uro, sidelommer for leker, feste for stellebord og nattlampe.  


Narcyz Witczak-Witaczyński - Krysia Witczakówna (107-363-1).jpg|Historisk lekegrind (her med horisontale spiler som kan klatres)
Laufgitter.png|Tradisjonelt formet lekegrind med vertikale spiler


## Se også
* Trappegrind, barriere for å holde spedbarn og småbarn borte fra områder de kan skade seg selv

## Referanser
Giorgio A. Tsoukalos

**Giorgio A. Tsoukalos** (født 1978) er en sveitsisk forfatter, programleder, produsent og konspirasjonsteoretiker.

Tsoukalos er en ufolog og en pådriver for antikke astronaut-hypotesen. Han er mest kjent for sine opptredener på Ancient Aliens, en History Channel-serie som han også er produsent for.

## Karriere
Tsoukalos er av gresk-østerriksk slekt. Han ble utdannet i 1998 ved Ithaca College i Ithaca, New York, med en bachelorgrad i kommunikasjon. Fra 1999 til 2007 jobbet han som promotør av IFBB-godkjente kroppsbyggings konkurranser, inkludert Mr. Olympia. Han var hovedarrangør og konkurransedirektør for IFBB San Francisco Pro Grand Prix fra 2001 til 2005.

Siden 2002 har Tsoukalos dukket opp i programmer på Travel Channel, History Channel, Syfy og National Geographic. Han var redaktør for magasinet Legendary Times fra 1999 til 2008. Han er en co-executive produsent av Ancient Aliens, og han har dukket opp i mer enn 200 episoder siden 2009. Han presenterte og co-produserte 2014 H2-serien In Search of Aliens.

Tsoukalos opptredener i Ancient Aliens blir fremhevet av den uvanlige frisyren hans og kommentaren: «Jeg sier ikke at det var romvesener ... men ...».

## Referanser


## Se også
* Antikke astronauter

## Eksterne lenker
*
Wanda Sykes

**Wanda Yvette Sykes** (født 1965) er en amerikansk skuespiller, standupkomiker, manusforfatter og filmprodusent.

## Utmerkelser
* 1999: Emmy-prisen i kategorien «Outstanding Writing for a Variety Series» for *The Chris Rock Show*
* 2001: publikumsprisen «Funniest Female Stand-Up Comic» under American Comedy Award
* 2003: Comedy Central Commie Award for «Funniest TV Actress»
* 2010: GLAAD Stephen F. Kolzak Award
* 2015: «Activism in the Arts honor» under Triumph Awards

Sykes har per 2024 blitt nominert til Primetime Emmy Award 17 ganger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Garry Conille

**Garry Conille** (født 1966) er en haitisk akademiker og forfatter som var fungerende statsminister i Haiti fra 3. juni 2024 til 10. november 2024. Han var også statsminister fra 2011 til 2012. Han gikk av 24. februar 2012 og ble offisielt etterfulgt av Laurent Lamothe den 16. mai 2012.

Den 28. mai 2024 ba Haitis overgangsråd Conille om å gjenoppta arbeidet med å stabilisere landet og ta tilbake kontrollen fra de voldelige gjengene.

Den 10. november 2024 ble han av overgangsrådet erstattet av forretningsmannen og den tidligere politikeren Alix Didier Fils-Aimé. Conille kalte selv avsettelsen «illegal». Ifølge Haitis konstitusjon er det bare Nasjonalforsamlingen som kan avsette en statsminister og på denne tiden hadde landet ikke noen fungerende nasjonalforsamling. Conille fortsatte i regjeringen som innenriksminister og kommunalminister.

## Referanser
Edward Zielski

**Edward Zielski** (portugisisk: **Eduardo Zielski**, født 12. februar 1947 i Brodnica i Polen) er en polsk emeritert katolsk biskop i Brasil, som var biskop av bispedømmet São Raimundo Nonato.
## Liv og virke
### Prest
Fra 1965 studerte Edward Zielski filosofi og katolsk teologi ved seminaret i Chełmno. Den 21. mai 1972 ordinerte hjelpebiskopen av Chełmno, Bernard Czapliński, ham til prest for bispedømmet Chełmno.

Etter sin ordinasjon var Zielski kapellsen for menighetene *Det hellige kors* i Osie (1972–1974) og *Vår Frue av Rosenkransen* i Gdynia (1974–1980). 

I 1980 ble han sendt til Brasil som *[[Fidei Donum-prest]]*, og der virket han i menigheten *Cristo Rei* i Blumenau. Fra 1983 til 1985 var han sogneprest i Irecê, og fra 1985 til 1990 sogneprest i katedralmenigheten *São Domingos* og fra 1990 til 1997 i sognet *Santo Antônio de Pádua* i Ibimirim i bispedømmet Floresta. Fra 1997 var Zielski sogneprest i menigheten *Nossa Senhora da Saúde* i Tacaratu.
### Biskop av Campo Maior (i delstaten Piauí)
Den 2. februar 2000 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Campo Maior. Han ble ordinert til biskop av biskopen av Itabuna, Czesław Stanula C.Ss.R. den 7. mai samme år i katedralen *Santo Antônio* i Campo Maior. Medkonsekratorer var Abel Alonso Núñez O.de M., biskop emeritus av Campo Maior, og Jan Szlaga, biskop av Pelplin (Polen).

### Biskop av São Raimundo Nonato (i delstaten Piauí)
Pave Frans utnevnte ham til biskop av São Raimundo Nonato den 2. mars 2016. Innsettelsen fant sted den 2. april samme år. Zielski var også for  Nordeste 4-regionen på den brasilianske bispekonferansen ansvarlig for bibelsk katekese.

Den 19. juli 2023 innvilget pave Frans Edward Zielskis fratreden av aldersgrunner.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Erkebiskop Leopoldo Duarte e Silva (1867-1938) *1904
* Biskop Paulo de Tarso Campos * (1895-1970 *1935
* Kardinal Agnelo Rossi (1913-1995) *1956
* Kardinal Lucas Moreira Neves (1946-2022) *2001
* Biskop Czesław Stanula C.Ss.R. (1940-2020) *1989
* Biskop *Edward Zielski* (1947- ) *2000

## Referanser
Dorcadion arenarium

***Dorcadion arenarium*** er en bille som tilhører gruppen vedbukker i familien trebukker (Cerambycidae). 

## Utseende
En forholdsvis liten til  middelsstor (9-18 millimeter) og kompakt, halvblank, brunsvart trebukk med en påfallende, hvit midtstripe på pronotum og dekkvinger. Antennene er temmelig kraftige. Dekkvingene mangler markerte skuldre og danner til sammen en oval form.

## Levevis
Disse billene har et uvanlig levesett til trebukker å bære i og med at larvene lever på røttene av gress og urter. De voksne billene mangler utviklede flygevinger og kan ikke fly. Dette er trolig en medvirkende årsak til at gruppen har svært mange arter med små utbredelser, mange av dem nå sårbare for utryddelse.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Europa (Frankrike, Italia, Østerrike, Balkan).

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger Danilevsky (2006).

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Dorcadionini 
******** Slekten *[[Dorcadion]]* Dalman, 1817 – i vid forstand
********* underslekten *Cribridorcadion* (synonym *Pedestredorcadion*)
********** ***Dorcadion arenarium*** (Scopoli, 1763)
*********** *Dorcadion arenarium abruptum* Germar, 1839
*********** *Dorcadion arenarium arenarium* (Scopoli, 1763)
*********** *Dorcadion arenarium rubripes* Müller, 1905
*********** *Dorcadion arenarium skypetarum* Heyrovský, 1937
*********** *Dorcadion arenarium subcarinatum* Müller, 1905

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Katalog med utbredelsesdata
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
* ''Dorcadion'' på Encyclopedia of Life, med bilder av en del arter
Medforeldreskap

**Medforeldreskap,** eller **avtalt foreldreskap,** (på engelsk: *Platonic Co-Parenting*) er en moderne familieform hvor to eller flere personer velger å få og oppdra et barn sammen uten å være i en romantisk relasjon. Familiekonstellasjonen er dermed unik ved at det i de fleste tilfeller vil være et fravær av fysisk intimitet mellom de biologiske foreldrene. Fenomenet har vokst markant i popularitet i takt med endrede familieforhold, vekst i digitale plattformer, samt samfunnets stigende aksept for alternative familieformer.

## Historie og utvikling
Medforeldreskap har lenge vært en etablert praksis i LGBTQ+-miljøer som en måte å bli foreldre utenfor tradisjonelle rammer. Senere har konseptet også blitt mer utbredt blant heterofile personer, særlig de som er karrierefokuserte eller ikke har funnet en romantisk partner i tide til å få barn.

## Behov og motivasjon
Mange velger medforeldreskap som en løsning på biologiske, sosiale eller økonomiske utfordringer. For heteroseksuelle ciskjønnede personer er det ofte et kappløp mot den biologiske klokken, mens LGBTQ+-personer typisk mangler mulighet for tradisjonelle veier til foreldreskap. Undersøkelser viser også at 34 % av kvinner over 30 år vurderer å få barn uten en mann, som viser en skiftende holdning til hva det vil si å skape en familie.

## Plattformer og teknologi
Digitale matchmaking-plattformer har spilt en sentral rolle i utbredelsen av medforeldreskap. Disse plattformene bruker avanserte algoritmer til å matche potensielle foreldre basert på felles verdier og forventninger. De tilbyr også rådgivning, juridisk støtte og ressurser for å sikre stabile og trygge familieforhold på hele reisen. I Norge finnes medforeldre.no, og i Danmark finnes aParently.dk  og Regnbuefamilier.dk.

## Fordeler og utfordringer
Medforeldreskap kan gi flere fordeler som:

* Stabilitet: Barnet vokser opp med to engasjerte foreldre som har avklarte roller og forventninger.
* Mangfold: Styrker aksepten for alternative familieformer i samfunnet.
* Fleksibilitet: Tillater foreldre å tilpasse oppdragelsesmetoder til deres individuelle behov​​.

Utfordringer inkluderer blant annet:

* Sosial aksept: Noen opplever stigma rundt å velge en ikke-tradisjonell familieform.
* Juridiske spørsmål: Det er nødvendig å etablere klare juridiske avtaler for foreldres rettigheter og ansvar​​.

## Fremtidsperspektiv
Eksperter forventer at medforeldreskap vil vokse ytterligere i popularitet, spesielt som et svar på det moderne samfunns skiftende strukturer og verdier.

## Referanser