open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heterotetramelus

***Heterotetramelus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

## Utseende
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

## Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **[[Staphylinoidea]]**
**** Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
***** Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
****** Stammen Glandulariini
******* Slekten ***Heterotetramelus*** Franz, 1971
******** Underslekten *[[Australosciacharoides]]* Jałoszyński, 2018
********* *[[Heterotetramelus maipotonensis]]* (Franz, 1975)
******** Underslekten *Heterotetramelus* (i snever forstand)
********* *[[Heterotetramelus australis]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus baloghi]]* (Franz, 1979)
********* *[[Heterotetramelus baloghianus]]* (Franz, 1979)
********* *[[Heterotetramelus caledonicus]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus cochereaui]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus hauensis]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus hyenghenensis]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus koghiensis]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus novaecaledoniae]]* (Franz, 1971)
********* *[[Heterotetramelus tonnieri]]* (Franz, 1971)
******** Underslekten *[[Sciacharoides]]* Jałoszyński, 2014
********* *[[Heterotetramelus carteri]]* (Franz, 1975)
********* *[[Heterotetramelus eucalypti]]* (Franz, 1975)
********* *[[Heterotetramelus thompsoni]]* (Franz, 1975)
******** Underslekten *[[Tamborinus]]* Jałoszyński, 2018 
********* *[[Heterotetramelus montistamborinensis]]* (Franz, 1975)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gaenima

***Gaenima*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

## Utseende
Små, mørke, avlange kortvinger.

## Utbredelse
Arten er utbredt i  det vestlige USA (California).

## Levevis
## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Athetini Casey, 1910
******* Slekten ***Gaenima*** Casey, 1911
******** *[[Gaenima impedita]]* Casey, 1911

## Referanser


## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Neotermitogaster

***Neotermitogaster*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.

## Utseende
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).

## Levevis
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[småkortvinger]], [[Aleocharinae]]**
****** Stammen **[[Corotocini]]** Fenyes, 1918
******* Understammen *[[Termitogastrina]]*
******** Slekten ***Neotermitogaster*** Seevers, 1939
********* *[[Neotermitogaster colonus]]* Seevers, 1939 

## Referanser




## Kilder
* Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. http://coo.fieldofscience.com/2012/04/corotocini-in-their-gut-swollen-glory.html

## Eksterne lenker
*
Værlegata 10 (Moss)

**Værlegata 10** er en vernet boligeiendom som befinner seg i Værlegata i Moss. Den består av to bolighus som er bygd tett innpå hverandre. Hovedbygningen ble bygget før 1836, det var da selve gaten også ble opparbeidet. Værlegata 10 er regulert til spesialområde for bevaring på bakgrunn av alder, autentisert, representativitet og historisk betydning.
## Historie og byggestil
Værlegata 10 er en eiendom som består av to bygninger. Hovedbygningen ble bygget før Værlegata ble opparbeidet. Huset sto opprinnelig på Refsnes før den ble flyttet til Værlegata i 1836. Bygningen har 1 ½ etasje og taket består av saltak med ark mot vest. Værlegata 10 er en tømmerkonstruksjon med trepanel kledning. Hovedbygningen har en karakteristisk dobbeltrapp ut mot gaten som var typisk for empireperioden.

Eiendommen ble vernet i 2019 etter PBL. Bakgrunnen til verningen har som tidligere nevnt å gjøre med alder, autentisert, historisk betydning og representativitet. 

I likhet med resten av husene i gata ble nummer 10 også oppført mellom 1830 og 1850. På den tiden hadde gata status som småbygate, men i vår samtid har roen senket seg mer over bolighusene. Den originale gata som da ble kalt Kugate strakk seg frem til 2019 helt fra rundkjøringa i Kransen og Bedehuset sørover til Klevberget.

## Tidligere beboere og deres historie
Informasjonen i tabellen nedenfor er hentet fra papirutgave fra digitalarkivet av Matrikulerede eiendomme i Moss 1933-1868. 

## Referanser
Cretoprocirrus

***Cretoprocirrus*** er en utdødd slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.

## Utseende
En slank, brunlig kortvinge. Hodet er forholdsvis lite med litt utstående fasettøyne, antennene ganske tynne. Pronotum er lengre enn bredt, bredest nær forkanten. Dekkvingene er litt lengre enn pronotum, litt rundede.

## Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar, dette stammer fra midtre kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
****** Stammen Pinophilini Nordmann, 1837
******* Understammen Procirrina
******** Slekten †***Cretoprocirrus*** Shaw & Źyła, 2020 
********* †*[[Cretoprocirrus trichotos]]* Shaw & Źyła, 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
Amechanopora

***Amechanopora*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små (gjerne 2-2,5 millimeter), vanligvis matt svarte eller brunlige kortvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne. Slekten kan ligne på slekten *[[Autalia]]* men skiller seg fra denne blant annet på at kroppen er ganske matt, og at pronotum og dekkvingene mangler dype lengdegroper.

## Levevis
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Vietnam.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
******* Slekten ***Amechanopora*** Pace, 2004
******** *[[Amechanopora vietnamensis]]* (Pace, 2004)

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Compak Sporting

**Compak Sporting** det er en form for leirdueskyting arrangert gjennom FITASC hvor det skytes fra ulike stasjoner på leirduer som flyr fra ulike steder. Compak Sporting skiller seg dermed fra de olympiske øvelsene trap og skeet hvor det er svært repeterbare målpresentasjoner, men simulerer istedet uforutsigbarheten man kan oppleve på jakt, og har et stort utvalg av øvelser med ulike vinkler, hastigheter, høyder, avstander og målstørrelser.

## Navn
Navnet henspiller på at det er en komprimert form av haglesporten sporting, altså "kompakt sporting".

## Sammenlignet med sporting
Sporting består vanligvis av 12 til 36 stasjoner fordelt på 81 hektar (0.81 km2), hvor hver skytter får presentert 2 til 3 leirduer på hver stasjon. En og en vil skyte, før man bytter til neste skytter, og så videre. Det kan være betydelig gåing mellom stasjonene.

Med Compak Sporting er plassbehovet betydelig mindre, og man får en mer effektiv gjennomføring hvor en gruppe på opptil 6 hagleskyttere (5 som skyter) vil stå i en rett linje. Compak Sporting blir noen ganger kalt "latmanns-sporting" siden man slipper å gå særlig langt mellom stasjonene. En annen fordel med Compak Sporting er at skytterne kan stå under tak i tilfelle dårlig vær.

## Gjennomføring
I Compak Sporting deler man seg inn i grupper på inntil 6 hagleskyttere (5 som skyter). Disse vil stå på en rett linje innenfor hver sin merkede firkant (1x1 meter) fordelt med 3 til 5 meter mellomrom (altså vil skytelinjen være 12 til 20 meter lang).

Målområdet vil være foran skytterne, og vil være et rektangel med 40 meter bredde og 25 meter dybde, plassert 4 til 5 meter foran skytterne. (Dersom det er 5 skyttere vil rektangelet være sentrert på skytter nummer 3). Målområdet skal merkes med fire flagg som definerer de fire hjørnene.

### Duer
Leirduer kastes fra minst 6 kastemaskiner, og skyttere bytter på å skyte de ulike målene. Duene skytes ut med en tilfeldig tidsforsinkelse (0-3 sekunder) fra skytteren har gitt klarsignal. Mål kan kastes fra enten innenfor eller utenfor området, og kan lande innenfor eller utenfor området, men hvert mål som kastes må passere over minst en side av målområdet. Målene kan være enkeltmål eller doble mål, og kan fly fra samme sted eller to forskjellige steder.

## Baneanelgg
Det er mange regler som definerer obligatoriske mål, utkastere, utløsersystemer, skytestativer, mål, flyvebaner, våpen, ammunisjon, og så videre.

Compak Sporting krever minimum 6 utkastermaskiner, men det er ikke uvanlig å bruke inntil 15 utkastermaskiner. Med riktig design kan en dekket plattform brukes til å arrangere konkurranser i Compak Sporting, slik at man får en effektiv konkurranse som er lettvint å arrangere.

Selv om Compak Sporting i utgangspunktet skal følge internasjonale regler har det også blitt utviklet flere lokale varianter ac Compak Sporting. Dersom anlegget er lite kan man for eksempel skyte alle duer fra én stasjon.

## Referanser
Pseudatheta

***Pseudatheta*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia og Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Homalotini Heer, 1839
******* Slekten ***Pseudatheta*** Cameron, 1920
******** *[[Pseudatheta africana]]* Cameron, 1932
******** *[[Pseudatheta akhaorum]]* Pace, 1992
******** *[[Pseudatheta baomontis]]* Pace, 2017
******** *[[Pseudatheta borneensis]]* Pace, 2007
******** *[[Pseudatheta chinensis]]* Pace, 2010
******** *[[Pseudatheta cooteri]]* Pace, 1998
******** *[[Pseudatheta elegans]]* Cameron, 1920
******** *[[Pseudatheta franzi]]* Pace, 1992
******** *[[Pseudatheta ghoropanensis]]* Pace, 1989
******** *[[Pseudatheta indica]]* Cameron, 1939
******** *[[Pseudatheta kinabaluensis]]* Pace, 2007
******** *[[Pseudatheta mendica]]* Pace, 1989
******** *[[Pseudatheta meorum]]* Pace, 1992
******** *[[Pseudatheta moluccana]]* Pace, 2012
******** *[[Pseudatheta oligotinula]]* (Sharp, 1888)
******** *[[Pseudatheta pahangensis]]* Pace, 2012
******** *[[Pseudatheta pulchra]]* Pace, 1992
******** *[[Pseudatheta rougemonti]]* Pace, 2014
******** *[[Pseudatheta seditiosa]]* Pace, 2007
******** *[[Pseudatheta similis]]* Pace, 2010
******** *[[Pseudatheta smetanai]]* Pace, 1989
******** *[[Pseudatheta spinosa]]* Pace, 2008
******** *[[Pseudatheta sumatrensis]]* Pace, 1987
******** *[[Pseudatheta taiwamajor]]* Pace, 2008
******** *[[Pseudatheta taiwanensis]]* Pace, 2008
******** *[[Pseudatheta thailandensis]]* Pace, 1992
******** *[[Pseudatheta tronqueti]]* Pace, 1988

## Eksterne lenker
*
Kamptomerus

***Kamptomerus*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

## Utseende
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.

## Levevis
Artene lever sammen med hærmaur i slektene *[[Aenictus]]* og *[[Dorylus]]*.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Kina (Hong Kong).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[småkortvinger]], [[Aleocharinae]]**
****** Stammen **[[Mimanommatini]]** Wasmann, 1912
******* Understammen Dorylophilina
******** Slekten ***Kamptomerus*** Pace, 1998
********* *[[Kamptomerus bifoveolatus]]* Pace, 1998

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Langangsfjordbrua (østbroen, 2025)

**Østre Langangsfjordbrua (nye)** er den østre av to planlagte 4-felts fritt frambygg-broer på Europavei 18 i Porsgrunn kommune i Telemark. Brua vil krysse Langangsfjorden og blir en del av den nye E18 mellom Langangen og Rugtvedt som er planlagt å stå ferdig i 2025. De to gamle Langangsfjordbruene som i dag er en del av E18 vil bli degradert til fylkesvei når de nye bruene står ferdige.

## Se også
*Langangsfjordbrua (vestbroen, 1979)
*Langangsfjordbrua (vestbroen, 2025)
*Langangsfjordbrua (østbroen, 1979)
*Langangsbrua
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Sluttspill

:*For det siste stadiet i et sjakkspill, se [[Sluttspill (sjakk)]]*

Et **sluttspill** kan betegne utslagsrunder i sport etter innledende gruppespill. I en sportsliga er gjerne et sluttspill en konkurranse som foregår etter den vanlige sesongen hvor de beste konkurrentene kjemper om å bli ligamester eller få en en lignende anerkjennelse. Det kan også kalles **sluttrunde**, **sluttomgang**, **finale** eller **playoff**. Avhengig av ligaen kan sluttspillet enten være et enkelt spill, en serie spill eller en turnering, og kan være basert på cupeliminering eller en av flere andre ulike sluttspill-formater.

Noen eksempler hvor det benyttes sluttspill inkluderer i norgesmesterskapet i ishockey for menn og eliteserien i basketball for menn.

## USA
I lagsporter i USA og Canada har store reiseavstander ført til at lagene ofte spiller i lokale divisjoner i løpet av den ordinære sesongen, hvilket medfører at de beste lagene ikke nødvendigvis møter hverandre. Ligaens beste lage møtes derfor etter sesongen i en sluttspill-serie. I tillegg kan lavere rangerte lag noen ganger delta, da benyttes gjerne begrepet ''wildcard'' for å refererere til disse lagene.

## Fotball
I noen land, for eksempel England og Skottland, brukes sluttspill i fotball for å bestemme opprykk og nedrykk. I EFL Championship (det nest høyeste nivået i engelsk fotball) vil lagene som kommer på 3. til 6. plass etter den vanlige sesongen konkurrere om den siste plassen for opprykk til Premier League.

## Referanser
Pyroglossa

***Pyroglossa*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende

Små til middelsstore (3-6 millimeter), oftest rødbrunlige kortvinger. *Stichoglossa*-artene er forholdsvis slanke, beina forholdsvis lange. Antennene er lange og kraftige. Alle tre beinpar har fem fotledd.

## Levevis
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. Det er mulig at de er knyttet til smågnagerganger.

## Utbredelse
Slekten har en palearktisk utbredelse.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Oxypodini Thomson, 1859
******* Slekten ***Pyroglossa*** Bernhauer, 1901
******** *[[Pyroglossa canaliculata]]* (Eppelsheim, 1893)
******** *[[Pyroglossa mirabilis]]* (Bernhauer, 1901)
******** *[[Pyroglossa opaca]]* Bernhauer, 1902
******** *[[Pyroglossa pontica]]* Assing, 2007
******** *[[Pyroglossa pulcherrima]]*  (Bernhauer, 1901) - finnes i Norge

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Krotapholemon

***Krotapholemon*** er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

## Utseende
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.

## Levevis
Arten er knyttet til maur.

## Utbredelse
Slekten lever på Ny-Guinea (Vest-Papua).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[småkortvinger]], [[Aleocharinae]]** Fleming, 1821
****** Stammen **[[Pygostenini]]** Fauvel, 1899 
******* Slekten ***Krotapholemon*** Pace, 2009
******** *[[Krotapholemon papuanum]]* Pace, 2009
******** *[[Krotapholemon temporum]]* Pace, 2009

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Prionoscirtes

***Prionoscirtes*** er slekt av hårbiller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

## Utseende
Små, bredt ovale og høyt hvelvede, mørke hårbiller. Slekten skiller seg fra de fleste hårbiller ved sin hvelvede kroppsform, og ved at de (paradoksalt gitt det norske navnet) mangler hår på oversiden. Den kan minne mye om bladbiller i undergruppen jordlopper.

## Levevis
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. De voksne billene kan hoppe godt.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom-Amerika (Costa Rica).

## Systematisk innedling
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
**** Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
***** Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
****** Slekten ***Prionoscirtes*** Champion, 1897 
******* *[[Prionoscirtes dilaticornis]]* Champion, 1897

## Referanser




## Kilder
* Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). http://delta-intkey.com/elateria/www/scir.htm
* Silfverberg, H. 1992. Enumeratio *Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Lioon

***Lioon*** er en gruppe (slekt) av pillebiller.

## Utseende
Små (ca. 4 millimeter), ovale, blanke, metallglinsende pillebiller, kroppen med fine utstående hår. De ligner overflatisk på bladbiller.

## Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

## Utbredelse
Slekten finnes i det vestlige Nord-Amerika .

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
**** Familien pillebiller, Byrrhidae
***** Underfamilien Amphicyrtinae
****** Slekten ***Lioon*** Casey, 1912
******* *[[Lioon nezperce]]* Johnson, 1991
******* *[[Lioon simplicipes]]* (Mannerheim, 1852)

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Dataforvaltningsplattform

En **dataforvaltningsplattform** er en programvareplattform som brukes til å samle inn og administrere data, og brukes av bedrifter for identifisere kundemålgrupper slik at man kan kjenne igjen spesifikke brukere og kontekster for å kunne mer effektiv nettbasert reklame og mårettede kampanjer. Dataforvaltningsplattformen kan benytte seg av stordata og kunstig intelligens for å behandle og analysere store datasett om brukere fra ulike kilder. Noen fordeler med slike plattformer kan være dataorganisering, økt innsikt i målgrupper og markeder, og effektiv annonsebudsjettering. Noen utfordringer kan være personvernhensyn på grunn av integrering av tredjepartsprogramvare med private data. Noen eksempler på kjente leverandører av dataforvaltningsplattformer er globale selskap som Nielsen og Oracle. 

Den europeiske personvernforordningen (GDPR) har gjort det vanskeligere for dataforvaltningsplattformer å benytte tredjeparts data solgt på det åpne markedet. 

## Historie
Det er særlig siden sent i 1990-årene og tidlig i 2000-årene med populariteten til skytjenester at dataforvaltningsplattformer har fått en fremtredende stilling for lagring og analyse av store datasett, særlig til bruk for markedsføringsformål.

## Egenskaper
Eksempler på informasjon som kan lagres av en dataforvaltningsplattform kan være kundeinformasjon, demografi og mobilidentifikatorer eller informasjonskapsler som kan analyseres i dataforvaltningsplattformen for å lage målrettede annonser. Dataforvaltningsplattformer kan hjelpe bedrifter med å lære mer om sine kundesegmenter, hvilket kan være hjelpsomt for å legge strategier for oppkjøp eller for å øke salget. De gjør det også mulig for en bedrift å måle effektiviteten av reklamekampanjene deres.

## Sammenlignet med kundedataplattform
En kundedataplattform er et beslektet konsept, men fokuserer på å samle inn data som er knyttet til en identifiserbar person, som for eksempel kan brukes for gi mer tilpasset innhold og levering. En dataforvaltningsplattform samler derimot primært anonyme data for å henvende seg mot nettbaserte kunder, for eksempel for mer treffsikker digital markedsføring og kampanjer.

## Referanser
Extraliga (Tsjekkia) 2022/23

**[[Extraliga (Tsjekkia)|Extraliga]] 2022/23** var den 30. sesongen av Extraliga.  vant grunnspillet, mens  vant sluttspillet.

## Tabellen
Hvert lag spilte mot hver motstander fire ganger (to hjemme og to borte) i totalt 56 serierunder. De fire beste lagene kvalifiserte seg til kvartfinalen og nummer 5&ndash;12 til åttendedelsfinalen. Laget som endte nummer 14 måtte spille kvalifisering for plass i Extraliga 2023/24.

## Lagene

## Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 2022 – 4 x 400 m stafett kvinner

**4 x 400 m stafett kvinner** under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 19. og 20. august 2022.

## Resultater
### Forsøksheat
De 3 første i hvert heat (Q) og de 2 beste ellers (q) gikk videre til finalen.

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser
Borgundbrua

**Borgundbrua** er en betongplatebro på Fylkesvei 536 mellom øyene Nørvøya og Uksenøya i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser sundet Nørvasundet, er 169 meter lang og lengste spenn er 26 meter.

## Se også
*Nørvasundbrua
*Skuggebrua
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Phanocerus

***Phanocerus*** er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og halvmatte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. **Hodet** er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. **Dekkvingene** er avlange med punktrekker. **Beina** er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. **Larvene** er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.

## Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omkringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

## Utbredelse
Slekten er for det meste utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **elvebiller**, Elmidae Curtis, 1830
***** Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
****** Slekten ***Phanocerus*** Sharp, 1882
******* *[[Phanocerus bugnioni]]* Grouvelle, 1902
******* *[[Phanocerus charopus]]* Spangler, 1966
******* *[[Phanocerus clavicornis]]* Sharp, 1882
******* *[[Phanocerus congener]]* Grouvelle, 1898
******* *[[Phanocerus rufus]]* Maier, 2013
******* *[[Phanocerus sharpi]]* Grouvelle, 1896

## Referanser




## Litteratur
* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936

## Eksterne lenker
*
Euthryptus

***Euthryptus*** er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. De kan ha reduserte øyne. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

## Levevis
Noen av artene kan finnes mellom fuktig løvstrø eller ved bredden av elver og bekker.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[Limnichidae]]** Erichson, 1846
***** Underfamilien Limnichinae
****** Slekten ***Euthryptus*** Sharp, 1902
******* *[[Euthryptus orbicularis]]* Sharp, 1902
******* *[[Euthryptus trigonalis]]* Sharp, 1902

## Referanser


## Kilder
* Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. http://delta-intkey.com/elateria/www/limn.htm

## Eksterne lenker
*
Vendelholmene naturreservat

**Vendelholmene naturreservat** på Brønnøya i Asker kommune ble opprettet 27. juni 2008.

Formålet med naturreservatet er å bevare et tilnærmet urørt naturområde i form av et småøysamfunn med særpreget strandsump og spesielle strandengsamfunn, bl.a. det truete plantesamfunnet saltsiveng med flere rødlistearter, med vokseplasser for strandengflora samt artsrike kalktørrengsamfunn. Det er totalt registrert 106 karplanter på de tre holmene. De noe sumpete strandkantene byr på fine vekstvilkår for strandengflora og det er en stor forekomst av den sjeldne arten strandrisp.

## Referanser
Rapnus

***Rapnus*** er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

## Utseende
Små, avlange, halvmatt mørkbrune til svarte mudderbiller. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8-11 ledd, den ytre delen kamformet. Pronotum er avrundet rektangulært, dekkvingene er jevnbrede med kraftige punkstriper, avrundet bak. Beina er nokså lange. Undersiden er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

## Levevis
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

## Utbredelse
Slekten lever i Sør-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien mudderbiller, Dryopidae
***** Slekten ***Rapnus*** Grouvelle, 1899 
****** *[[Rapnus andreaei]]* Delève, 1964
****** *[[Rapnus formosus]]* Delève, 1964
****** *[[Rapnus raffrayi]]* Grouvelle, 1899

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Call of Duty: Mobile

***Call of Duty: Mobile*** er et gratis skytespill i *[[Call of Duty]]*-serien. Det kom ut i 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Franz Zorn von Bulach

**Franz ''Freiherr'' Zorn von Bulach** (1858–1925) var en katolsk prelat, pavelig diplomat i Madrid, og hjelpebiskop i Strasbourg 1901–1919 og titulærbiskop av *Erythrae*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Franz Zorn von Bulach ble født og døde i Strasbourg. Han kom fra en gammel alsatisk adelsfamilie, *Zorn*. Han var sønn av François Zorn von Bulach (1828–1890), som var kammerherre til Napoleon III og en deputert for Nedre Alsace (Bas-Rhin), og hans hustru Antoinette *née* von Reinbach-Hirtzbach.

Franz Zorn von Bulach studerte juss, og virket deretter i den tyske utenrikstjeneste en kort stund. 
### Prest
10. august 1891 ble han ordinert til prest i Strasbourg, og ble utnevnt til den pavelige diplomatiske tjeneste og arbeidet som sekretær ved det apostoliske nuntiatur i Madrid.

I 1900 var Franz Zorn von Bulach den alsatiske foretrukne kandidat for den ledige bispestol i Metz. Den tyske keiser Wilhelm II fikk imidlertid gjennomslag for av hans egen favoritt, den tyske benediktiner og den prøyssiske undersått Willibrord Benzler.

### Hjelpebiskop i Strassburg
Franz Zorn von Bulach ble i stedet utnevnt 24. oktober 1901 til hjelpebiskop i sitt hjembispedømme Strassburg, og titulærbiskop av *Erythrae*. Han ble bispeviet den 3. november 1901 i Roma, av kardinal Francesco Satolli, samt av medkonsekratorene erkebiskop Edmund Stonor og kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (senere statssekretær for pave Pius X). 

Han utøvde embetet som hjelpebiskop i Strassburg fra 1901 til 1919, og fra 1903 var han også bispedømmets generalvikar. Dete inkluderte den vanskelige tid under første verdenskrig, da bispedømmet var en del av kampområdet og mange utenlandske soldater var til stede. Etter at Frankrike tok over Alsace i 1919, måtte biskopene som ble utnevnt under den tyske regjeringstid gå av. Dette gjaldt også Franz Zorn von Bulach, som døde i 1925 som biskop emeritus.

Hans bror Hugo Zorn von Bulach var politiker og representant til Den tyske riksdag.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
* Kardinal Francesco di Paolo Satolli (1839-1910) *1888
* Biskop *Franz Zorn von Bulach* (1867-1925) *1901

## Referanser
Sclerocyphon

***Sclerocyphon*** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 

## Utseende
Middelsstore (gjerne 6-9 millimeter), bredt ovale, nokså flate, lysbrunlige biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede. **Hodet** er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. **Dekkvingene** er brede og flate, ofte med dype punktstriper. **Beina** er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. **Larvene** ("water pennies") er flate, hos denne slekten ganske avlange. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår. 

## Levevis
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

## Utbredelse
Artene lever i det østlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
***** Underfamilien Eubriinae
****** Slekten ***Sclerocyphon*** Blackburn, 1892
******* *[[Sclerocyphon aquaticus]]* Lea, 1919
******* *[[Sclerocyphon aquilonius]]* Davis, 1986
******* *[[Sclerocyphon basicollis]]* Lea, 1895
******* *[[Sclerocyphon collaris]]* (Fabricius, 1775)
******* *[[Sclerocyphon fuscus]]* Bertrand & Watts, 1965
******* *[[Sclerocyphon lacustris]]* Davis, 1986
******* *[[Sclerocyphon maculatus]]* Blackburn, 1892
******* *[[Sclerocyphon minimus]]* Davis, 1986
******* *[[Sclerocyphon nitidus]]* Davis, 1986
******* *[[Sclerocyphon secretus]]* Smith, 1981
******* *[[Sclerocyphon serratus]]* Lea, 1895
******* *[[Sclerocyphon striatus]]* Lea, 1895
******* *[[Sclerocyphon zwicki]]* Davis, 1986

## Eksterne lenker
* Nettside om slekten
* Atlas of Living Australia - *Sclerocyphon* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/2979469b-690a-4605-b26f-43e1dfd86368#oveview
*
Sputnikmusic

**Sputnikmusic** er en amerikansk musikknettside. Blant annet legges det ut anmeldelser og nyheter der av frivillige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kloppa naturreservat

**Kloppa naturreservat** i Bærum kommune ble opprettet 20. desember 2019.

Kloppa ligger rett øst for Engervannet i et område i Osloregionen med svært stort press på arealene. Det utgjør en nordvestvendt liside og åsrygg sør for Øverlandselva, omkranset av boligområder. Berggrunnen i området består av kalkstein, leirstein og sandstein. Kollepartiet i syd er småkupert med en rekke kalkberg og små forsenkninger med friskere og dypere jord. Nordover er en relativt bratt skrent, før terrenget flater ut. Lenger nord heller terrenget ytterligere ned mot elva.

Formålet med naturreservatet er å bevare et skogområde som representerer en bestemt type natur og har særlig betydning for biologisk mangfold ved at det inneholder kalk- og lågurtfuruskog, samt kalkrik alm-lind-hasselskog, med godt potensial for forekomst av mange truede og sjeldne arter knyttet til slike skogmiljø. Området utgjør en viktig fugle- og viltbiotop.

## Referanser
The Fall and Rise of Reginald Perrin

***The Fall and Rise of Reginald Perrin*** er en britisk komiserie som ble sendt på BBC fra 1976 til 1979. Serien kretset rundt den middelaldrene desillusjonerte mellomlederen Reginald "Reggie" Perrin som ofte viklet seg inn i bisarre situasjonen grunnet den meningsløse jobben han hadde ved Sunshine Desserts. Etter et nervøst sammenbrudd simulerte han sin egen død i håp om å finne en mer meningsfull tilværelse. Han returnerte så til sin gamle arbeidsplass under forkledning, bare for å finne ut at alt var ved det samme. Deretter startet han en suksessfull butikkjede, men i frykt for å ha skapt et kommersielt monster med dårlig produkter valgte han å ødelegge den. Deretter forsøkte han sammen med kona å etablere et alternativt samfunn hvor desillusjonerte som han selv kunne oppnå indre harmoni. Det hele endte i kaos og opprør. Hovedrollen som Reginald ble spilt av Leonard Rossiter, mens andre sentrale roller ble spilt av Pauline Yates, Sally-Jane Spencer, David Warwick, Tim Preece, Leslie Schofield, John Barron, Sue Nicholls, Geoffrey Palmer, Trevor Adams og Bruce Bould. Serien ble skapt av David Nobbs' og var i basert på hans egen humoristiske roman *The Death of Reginald Perrin* (1975).

Serien hadde høye seertall og fikk god omtale hos tv-anmelderne.

## Avledede serier
I 1996 kom en oppfølger kalt *The Legacy of Reginald Perrin.* Den gikk én sesong og hadde Geoffrey Palmer i en av de ledende rollene. Denne handlet om kollegene til Perrin og deres utspekulerte forsøkte å få tak i hans millionformue etter at han hadde blitt drept. Serien består av syv episoder og ble laget flere år etter Leonard Rossiter død.

I 2009 gjenoppstod en modernisert versjon av serien kalt *Reggie Perrin*. Den gikk i én sesong og hadde Martin Clunes i hovedrollen.

En kortlivet amerikansk versjon med Richard Mulligan i hovedrollen ble sendt på ABC i 1983. Den het *Reggie* og bestod av seks episoder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Official U.S. PlayStation Magazine

***Official U.S. PlayStation Magazine*** var et månedlig utgitt tidsskrift med fokus på PlayStation-produkter og spill. Det ble etablert i 1997 og lagt ned i 2007, da til fordel for *[[PlayStation: The Official Magazine]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Fôrflåte

En **fôrflåte** (), også kalt **serviceflåte**, er en flåte med fôringsanlegg benyttet til fôring av fisk ved fiskeoppdrett. Fôrflåten fungerer som en flytende silo. Fiskefôret lagres i egne fôrsiloer på fôrflåten. Fiskefôr blir levert til flåtene av fôrbåter. Fôret pumpes eller blåses ut av skipets tanker, og direkte inn i fôrflåten. Fôrflåter er konstruert forskjellig, men bygges vanligvis av stål eller betong. Valg av konstruksjon er ofte basert på hvor harde vær-påkjenninger som forventes der flåten blir plassert. Fôrflåtene er ofte plassert nær land, for å skjermes mest mulig for vind. Flåtene er ankret til havbunnen, eller fortøyd til land.

Mange fôrflåter er utstyrt med et sentralfôringsanlegg, som er koblet til flere fôringslinjer. Fôringslinjene fører fiskefôret fra fôrflåten til de forskjellige merdene ved lokaliteten.

Ved mange fiskeoppdrett fungerer fôrflåten som base for arbeidet ved lokaliteten. Moderne fôrflåter er ofte utstyrt med kontor, lugarer, sanitæranlegg, kjøkken og oppholdsstue for røktere. Mange fôrflåter har også kvern for å kverne dødfisk til ensilasje, kran, strømgenerator og dieseltank.

Det fantes rundt 900 operative fôrflåter langs norskekysten i 2019.

## Historie

Fra tiden fisk ved fiskeoppdrett ble fôret manuelt med bøtte, er fôringen gjort mer automatisk. Verdens første flytende fôringsanlegg for ørret ble tatt i bruk utenfor Kongsberg i 1964. Den første fôringsautomaten kom i 1980-årene.

I 2020 ble den første fôrflåten med mulighet for tilkobling til fôrslangene fra bunn av flåten tatt i bruk. Dette gjør at alle sider av flåten blant annet kan benyttes til mottak av fôr.

I 2019 hadde de største fôrflåtene dekksareal på rundt 900 kvadratmeter.

## Se også
* Røkter
* Fôrbåt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lampyrolycus

***Lampyrolycus*** er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.

## Utseende
Hannene er middelsstore (11-13 millimeter), slanke, gulrødlige rødvinger. Antennene er slanke, omtrent en tredjedel av kroppslengden. Hodet er forholdsvis lite, med utstående fasettøyne. Pronotum er trapesformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med opphøyde lengderibber, fint hårete, nokså tynne. Beina er ganske korte. Hunnene er larvelignende (neoteni)ske.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlig-sentrale Afrika (Ekvatorial-Guinea og Den Demokratiske republikken Kongo).

## Systematisk oversikt

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
***** Underfamilien Dexorinae Bocak & Bocakova, 1989
****** slekten ***Lampyrolycus*** Burgeon, 1937
******* *[[Lampyrolycus bicolor]]* Kazantsev, 1999
******* *[[Lamprolycus hulstaerti]]* Burgeon, 1937

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Epilichas

***Epilichas*** er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke biller med lange, kamformede antenner. Kroppen er mørk, dekkvingene ofte rødbrune.

## Levevis
Arter i denne slekten kan finnes i kalde, klare bekker.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia med mange arter i Japan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[kamfølerbiller]]**, **[[Ptilodactylidae]]** Laporte de Castelnau, 1836
***** Underfamilien Anchytarsinae
****** Slekten ***Epilichas*** White, 1859
******* *[[Epilichas amamianus]]* Nakane, 1963 - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas atricolor]]* Lewis, 1895
******* *[[Epilichas brunneicornis]]* Lewis, 1895
******* *[[Epilichas candezei]]* White, 1859
******* *[[Epilichas flabellata]]* (Kiesenwetter, 1874)
******* *[[Epilichas iriomotensis]]* Satô, 1968 - ofte plassert som en underart av *E. yakushimensis*
******* *[[Epilichas monticola]]* Nakane, 1952
******* *[[Epilichas muneaka]]* Nakane, 1963  - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas mutsuensis]]* Nakane, 1958  - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas niponicus]]* Lewis, 1895
******* *[[Epilichas okinawana]]* Satô, 1968 - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas oshimana]]* Nakane, 1952 - ofte plassert som en underart av *E. yakushimensis*
******* *[[Epilichas otsukai]]* Nakane, 1985
******* *[[Epilichas rubricollis]]* Nakane, 1952  - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas taiwanensis]]* Nakane, 1996
******* *[[Epilichas tamaii]]*  Satô, 1964- ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas taniuchiensis]]* Nakane, 1985  - ofte plassert som en underart av *E. flabellata*
******* *[[Epilichas yakushimensis]]* Nakane, 1952

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Level (tsjekkisk tidsskrift)

***Level*** er et tidsskrift med fokus på videospill, grunnlagt i 1995. Det har opphav i Tsjekkia, med grener i Romania og Tyrkia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Level (svensk tidsskrift)

***Level*** var et svensk tidsskrift med fokus på videospill. Det begynte på bli gitt ut i 2006 og ble lagt ned i 2018.

## Referanser