open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rui Duarte de Barros

**Rui Duarte de Barros** (født 1959 eller 1960 i Cadique i Portugisisk Guinea) er en bissauguineansk økonom og politiker som har vært statsminister i Guinea-Bissau siden 20. desember 2023. Han har tidligere vært landets finansminister, og han var også statsminister i overgangsregjeringen fra 16. mai 2012 til 3. juli 2014 etter et militærkupp.

## Biografi
Rui Duarte de Barros er utdannet ingeniør fra Havanna på Cuba. 

Fra 2001 til 2003 var han statssekretær for skattesaker og deretter finansminister. I 2003 ble han Guinea-Bissaus kommisær til De vestafrikanske staters økonomiske fellesskap, en stilling han hadde til 2011.

Etter statskuppet i Guinea-Bissau i april 2012 inngikk militærkommandoen en avtale om overgangsstyre med 36 politiske partier, men med unntak av PAIGC som hadde styrt landet inntil da. Duarte de Barros, tidligere medlem av PAIGC, men nå medlem av Partiet for sosial fornyelse (*Partido da Renovação Social*, PRS), ble statsminister for overgangsregjeringen fra 16. mai 2012. Carlos Gomes Júnior, den tidligere statsministeren, protesterte mot utnevnelsen og hevdet at de ikke anerkjente den nye regjeringen. Etter valget i mai 2014 ble Domingos Simões Pereira ny statsminister.

I desember 2023 oppløste president Umaro Sissoco Embaló parlamentet på grunn av et påstått kuppforsøk. Han ga deretter den sittende statsministeren Geraldo Martins i oppdrag å danne en ny regjering. Martins hadde vært statsminister etter at den PAIGC-ledede PAI-Terra Ranka-koalisjonen hadde vunnet valget i 2023. 

Den 20. desember 2023 avsatte presidenten Martins og utnevnte Duarte de Barros til ny statsminister. Fram til da hadde Duarte de Barros vært leder for administrasjonsrådet i Folkeforsamlingen og også PAIGCs representant i parlamentet.

## Familie
Duarte de Barros er gift og har to barn.

## Referanser
Skraperudveien

**Skraperudveien** (3-11, 4-26, spredte husnummer) er en vei ved Pukerudhagen på Sokna i Ringerike kommune. 

Veien er en sidevei til Sørsdalveien, østover fra denne, rett etter avkjøringen fra Riksvei 7 Soknedalsveien. Ved Nedre Sørsdal bruk deles den, der én sidevei går nordover mot Skraperudveien 4-6, og hovedveien fortsetter sørøstover i parallell med Soknedalsveien, og ender ved Skraperudveien 20.

Den ligger cirka 143 meter over havet ved Nedre Sørsdal bruk.

## Referanser
Strandvelta

**Strandvelta** (3-21, 2-30, spredte husnummer) er en vei i boligfeltet Pukerudhagen på Sokna i Ringerike kommune. 

Veien er en sidevei til Riksvei 7 Soknedalsveien, halvannen km øst for tettstedet Sokna. Veien går sørvestover, og går ned mot elva Sogna. Lofthusveien er en sidevei til Strandvelta.

Den er cirka 400 meter lang, og ligger cirka 141 meter over havet ved avkjøringen fra Soknedalsveien.

## Bildegalleri

Soknedalsveien 244 og Strandvelta 2, Ringerike.jpg|Soknedalsveien 244 og Strandvelta 2


## Referanser
Kim Won-ho

**Kim Won-ho** (født 1999) er en sørkoreansk badmintonspiller.

Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok sølv i mixed double.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordmoveien (Ringerike)

**Nordmoveien** (1-149, 10-166, spredte husnummer) er en vei på Sokna i Ringerike kommune. 

Veien er en sidevei til Riksvei 7 Soknedalsveien, ved Pukerudhagen, og går nordover. Det går en sidevei østover, som møter Sørsdalveien, og Sokna tømmerterminal ligger i Nordmoveien 48. Lenger nord er Dagaliveien en sidevei, og i nordenden går den over i Rådalsveien.

Den ligger cirka 135 meter over havet ved avkjøringen fra Riksvei 7.

## Bildegalleri

Sokna Natur- og Gårdsbarnehage, Nordmoveien 21, Sokna i Ringerike.jpg|Sokna Natur- og Gårdsbarnehage, Nordmoveien 21
Pukerud gård, Nordmoveien 10, Ringerike (2).jpg|Pukerud gård, Nordmoveien 10
Nordmoveien 11 og 13, Sokna i Ringerike.jpg|Nordmoveien 11 og 13


## Referanser
Nordmoveien

**Nordmoveien** kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
* Nordmoveien (Drammen)
* Nordmoveien (Lierne)
* Nordmoveien (Narvik)
* Nordmoveien (Porsanger)
* Nordmoveien (Rana)
* Nordmoveien (Ringerike)
Isortoq heliport

**Isortoq heliport** (IATA: IOQ, ICAO: BGIS) er en grønlandsk flyplass beliggende i Isortoq med et gruslandingsområde med en radius på 15 meter. I 2008 var det 392 avreisende passasjerer fra flyplassen fordelt på 108 starter (i snitt 3,63 passasjerer per avgang)

Isortoq heliport drives av Mittarfeqarfiit, Grønlands Lufthavnsvæsen. Statens Luftfartsvæsen fører tilsyn med flyplassen.

## Referanser
Fossefaret (Ringerike)

**Fossefaret** (ingen husnummer) er en vei på Sokna i Ringerike kommune. 

Veien er en sidevei til Riksvei 7 Soknedalsveien, ved Pukerudhagen, og går sørover. Det går ned mot elva Sogna, og har ingen boliger, men helt i sørenden ligger et kloakkrenseanlegg; Sokna Renseanlegg.

Den ligger cirka 140 meter over havet ved avkjøringen fra Riksvei 7.

## Referanser
Ayo-Maria Atoyebi

**Ayo-Maria Atoyebi** O.P. (1944–2025) var en nigeriansk ordensgeistlig og emeritrert katolsk biskop av Ilorin i Nigeria.

## Liv og virke
### Dominikanerpater
Ayo-Maria Atoyebi gikk inn i dominikanerordenen og ble presteviet den 17. desember 1978.
### Biskop av Ilorin
Den 6. mars 1992 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Ilorin. Erkebiskopen av Kaduna, Peter Yariyok Jatau, ordinerte ham til biskop den 17. mai samme år; medkonsekratorer var koadjutorbiskopen av Abuja, John Onaiyekan, og biskopen av Ibadan, Felix Alaba Adeosin Job.

Biskop Atoyebi er hengiven Jomfru Maria og pådriver for marianske andakter og aktiviteter. Han har skrevet mange bøker og holdt mange foredrag om den salige jomfru Maria. Han startet et årlig mariansk pilegrimsprogram der katolikker i bispedømmet Ilorin besøker pilegrimsstedet for den hellige jomfru Maria ved Okerimi-Oro, hans hjemby. Han er også medlem av den teologiske kommisjonen til *International Marian Association*.

Pave Frans godtok hans tidlige avgang den 11. juni 2019. Han var gammel og ved svekket helse, og ble avløst av sin koadjutor, biskop Paul Adegboyega Olawoore.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897-1978) *1954 
* Erkebiskop Amelio Poggi (1914-1964) *1967 
* Erkebiskop Peter Yariyok Jatau (1931-2020) *1972
* Biskop *Ayo-Maria Atoyebi* (1944-2025) *1992

## Referanser
Fossefaret

**Fossefaret** kan vise til følgende veier eller gater i Norge:
* Fossefaret (Oslo)
* Fossefaret (Ringerike)
The Hoosier Schoolmaster

***The Hoosier Schoolmaster*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Oliver L. Sellers.

## Skuespillere
* Henry Hull som Ralph Hartsook 
* Jane Thomas som Hannah Thompson 
* Frank Dane som Dr. Small 
* Mary Foy som Mis' Means 
* Walter Palm som Jack Means 
* Nat Pendleton som Bud Means 
* Dorothy Allen som Mirandy Means 
* G.W. Hall som Bill Means 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hot Water

***Hot Water*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Fred C. Newmeyer og Sam Taylor.

## Skuespillere
* Harold Lloyd som Hubby
* Jobyna Ralston som Wifey
* Josephine Crowell
* Charles Stevenson som Charley Stokes
* Mickey McBan som Bobby Stokes
* Fred Holmes
* Edgar Dearing
* Pat Harmon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norsk Jord (tidsskrift)

***Norsk Jord*** var et nasjonalistisk fagtidsskrift for landbruket i Norge knyttet til Nasjonal Samling. Det utkom hver 14. dag fra 1941 til andre verdenskrig sluttet i Norge. Bladet ble sendt gratis til alle gårdbrukere med gårder over en viss størrelse.

Foruten faglige landbruksartikler inneholdt tidssfriftet annonser og offentlige kunngjøringer.

Som utgiver var angitt «Norsk Jord A/S». Bladets redaktør var Trygve Dehli Laurantzon, som ble stilt for retten i landssvikoppgjøret etter krigen og dømt til 15 år fengsel (han ble løslatt i 1950). Laurantzon var februar-mai 1945 også redaktør for *[[Nationen]]*.

## Referanser
Hook and Ladder

***Hook and Ladder*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Edward Sedgwick.

## Skuespillere
* Hoot Gibson som Ace Cooper
* Mildred June som Sally Drennan
* Frank Beal som Drennan
* Edwards Davis som O'Rourke
* Philo McCullough som Gus Henshaw

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alogenius

***Alogenius*** er en gruppe av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, svarte, ofte ganske langbeinte skyggebiller. De har en rundet, hvelvet kropp pg lange bein og kan minne overflatisk om edderkopper.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finne sogså mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder. Noen arter som lever i ørkenområder, særlig Namibørkenen, skaffer seg vann ved å stille seg opp med hodet ned i sanndynene ved daggry, slik at tåke kan kondensere på dem og renne ned til munnen. Disse billene kan kommunisere ved å banke bakkroppen mot underlaget, dette gir en karakteristisk lyd og noen arter fra det sørlige Afrika blir derfor kalt "toktokkies". På grunn av den svært tunge "rustningen" er disse artene gjerne ganske trege, men det er få rovdyr som klarer å bryte skallet.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i tørre områder i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen Adesmiini Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Alogenius*** Gebien, 1910
********* Underslekten *Aequigula* Penrith, 1979
********** *[[Alogenius hughesae]]* Penrith, 1979
********* Underslekten *Alogenius* (i snever forstand)
********** *[[Alogenius brevipes]]* (Haag-Rutenberg, 1875)
********** *[[Alogenius cavifrons]]* (Haag-Rutenberg, 1875)
********** *[[Alogenius favosus]]* (Erichson, 1843)
********** *[[Alogenius robinsoni]]* Koch, 1951 - noen ganger plassert som en underart av *A. cavifrons*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lepidocnemeplatia

***Lepidocnemeplatia*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Små (gjerne ca. 3 millimeter), avlange, gjerne matt brunlige skyggebiller. Oversiden er svært tett punktert og skjellkledt. Hodet er bredt firkantet, antennene nokså korte, de tre ytterste leddene danner ev avlang klubbe. Pronotum er avrundet firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med markerte punktrader. Forbeina er tilpasset graving, leggene (tibiae) er sterkt utvidete med en lang pigg i spissen, føttene gamske korte.

## Levevis
I alle fall noen av artene er knyttet til maur.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Amerika og Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Cnemeplatiini]]** Jacquelin du Val, 1861
******** Slekten ***Lepidocnemeplatia*** Bousquet & Bouchard, 2018 (=Kaszab, 1938, men dette navnet var ikke gyldig publisert)
********* *[[Lepidocnemeplatia crenata]]* Viana, 1960
********* *[[Lepidocnemeplatia denticulata]]* Triplehorn, 1987
********* *[[Lepidocnemeplatia imadatei]]* Kaszab, 1966
********* *[[Lepidocnemeplatia kulzeri]]* Kaszab, 1966
********* *[[Lepidocnemeplatia laticollis]]* (Champion, 1885)
********* *[[Lepidocnemeplatia murina]]* Kaszab, 1966
********* *[[Lepidocnemeplatia sericea]]* (Horn, 1870)
********* *[[Lepidocnemeplatia szekessyi]]* Kaszab, 1942
********* *[[Lepidocnemeplatia vianai]]* Kaszab, 1966

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/244378
*
Paolo Giordano

**Paolo Giordano** (1962–2021) var en italiensk gitarist.

Giordano var en pioner innen avanserte perkussive teknikker på akustisk gitar i Italia.

Han døde av covid-19 i Pescara den 29. desember 2021, i en alder av 59 år.

## Diskografi
* *Paolo Giordano* (1994)
* *Kid in a toyshop* (2000)
* *Have You Seen the Roses?* (2008)

## Referanser
Anna Majani

**Anna Majani** (1936&ndash;2021) var en italiensk forretningskvinne og bedriftsleder. Hun fikk kallenavnet «dronningen av sjokolade» (*la regina del cioccolato*).

## Liv og virke
### Bakgrunn
Anna Majani ble født i Bologna hvor familien hennes eide en sjokoladefabrikk. Datter av Francesco Majani, som ledet firmaet. Hun ble introdusert for musikk og teater av ham fra hun var barn; hun gikk på konserter med sin pianolærer Mino Arcangeli og på teater med Madame Jeannet, en pariserinnE som hadde flyttet til Bologna, og som ledsaget henne fra tidlig av, 

Da hun var 15 ble hun gravid. Da hun var 18 år, begynte hun å arbeide i familiebedriften etter å ha fullført studiene, og startet et samarbeid med sin far, Francesco, i familiens sjokoladebedrift. Anna Majanis mor, Luisa Cavedoni, var hjemmeværende.
### Kulturpersonlighet, salongvertinne
Teater ble hennes lidenskap. Som voksen skulle hun begynne å organisere samlinger etter forestingene i sitt hjem, *Palazzo Fantuzzi*, med skuespillere og venner, møter som over tid blir en fast begivenhet i Bologna og gav henne muligheten til å møte og bli venn med skuespillere, skuespillerinner og regissører som Umberto Orsini, Gabriele Lavia, Giuliana Lojodice, Claudio Abbado, Paolo Stoppa, og Renato Rascel.] Han fulgte regissøren Pier Luigi Pizzi med en særlig iver, og gikk på hans fremføringer i mange italienske og utenlandske byer.[3] Musikk hadde også alltid hatt en viktig posisjon i hernnes liv.

### Karriere
Familiens sjokoladefabrikk ble grunnlagt av hennes forfedre i 1796, og kaller seg det første sjokoladefremstillingsfirma i Italia. Majani tok kontroll over selskapet i 1985, men da hadde familien solgt mesteparten av aksjene i selskapet. For å gjenvinne eierskapet måtte hun pantsette sitt hus. 

Hun ble visepresident, sammen med sønnen Francesco Mezzadri Majani, som hun kalte «bror» fordi de var så nære i alder. Sønnen hennes tok seg av økonomien mens Majani designet dusinvis av nye former, teksturer og pakker til sjokoladekolleksjonene deres. Hun gjorde familiens sjokolade om til designobjekter, og ga karisma til selskapets merkevare. Hun klarte resolutt å beholde familiens eierskap ved å blokkere kjøpstilbud fra blant annet Nestlé.

Hun klarte å lede selskapet til å bli tildelt Gullpalmen på den første italienske *Salon du Chocolat* i 2011 og anerkjennelsen av "«selskap som formet italiensk historie»-plaketten.

Han utførte også meget frivillig arbeid, spesielt for Unitalsi (den italienske nasjonale forening for transport av syke til Lourdes og internasjonale helligdommer); etter en første tur til Lourdes var hun så involvert at hun kom tilbake som frivillig i mange år, og deltok på pilegrimsreiser med *Hospitalité Notre Dame de Lourdes*.
### Død
Anna Majani døde i Bologna 28. februar 2021, 85 år gammel, av covid-19. Sjokoladefabrikken var den eldste sjokoladefabrikken i Italia med, på tidspunktet for hennes død, 225 års historie.

Etter hennes død fremholdt borgermesteren i Bologna at «Hennes engasjement og arbeid bidro til å holde Bolognas og Italias omdømme høyt i verden».

## Referanser
Das Haus am Meer

***Das Haus am Meer*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Fritz Kaufmann.

## Skuespillere
* Asta Nielsen som Teresa
* Gregori Chmara som Enrico
* Albert Steinrück som Werber  
* Carl Auen som Gino  
* Alexandra Sorina
* Hermann Vallentin  
* Rudolf Del Zopp som Ohm

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Acestophanus

***Acestophanus*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (ca. 8 millimeter), avlange, ru, mattsvarte skyggebiller. Antennene er nesten trådformede, det ytterste leddet litt større enn de innenfor. Hodet er avrundet sekskantet, pronotum rundet med fint tannet ytterkant. Dekkvingene er ovale med tannede, opphøyde lengderibber.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørvestlige Afrika (Namibia, Sør-Afrika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Adelostomini]]** Solier, 1834
******** Slekten ***Acestophanus*** Koch, 1950
********* *[[Acestophanus bechyneae]]* Koch
********* *[[Acestophanus elongatus]]* (Haag-Rutenberg, 1875) 
********* *[[Acestophanus kaokoanus]]* 
********* *[[Acestophanus lanuginosus]]* (Haag-Rutenberg, 1875)
********* *[[Acestophanus similis]]* (Haag-Rutenberg, 1878)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Francis Teke Lysinge

**Francis Teke Lysinge** (født 1938) er en kamerunsk geistlig og emeritert katolsk biskop av Mamfe i Kamerun.
## Liv og virke
### Prest
Francis Teke Lysinge ble ordinert til prest den 17. april 1966.
### Biskop av Mamfe
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Mamfe den 9. februar 1999. Erkebiskopen av Douala, kardinal Christian Wiyghan Tumi, bispeviet ham den 21. april samme år; medkonsekratorer var Paul Mbiybe Verdzekov, erkebiskop av Bamenda, og Pius Suh Awa, biskop av Buéa.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedssøknad den 25. januar 2014.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725–1807) *1758
* Pave Leo XII (1760–1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794–1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806–1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822–1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842–1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860–1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864–1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890–1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920–2005) *1958
* Kardinal Christian Wiyghan Tumi (1930–2021) *1980
* Biskop *Francis Teke Lysinge* (1938– ) *1999

## Referanser
Heart of the Congos

**Heart of the Congos** er et musikkalbum av The Congos utgitt i 1977. Albumet ble produsert av Lee "Scratch" Perry i hans studio Black Ark.

Den første utgivelsen ble bare gitt ut på Jamaica og besto av noen få hundre eksemplarer. Tidlig på 1980-tallet ga plateselskapet Go Feet ut plata i Storbritannia. Senere har platen blitt gitt ut i mange nye utgaver. Albumet har blitt sett på som et av de aller beste reggae-albumene på 1970-tallet.

Musikkjournalisten Lloyd Bradley kåret det til verdens beste roots-reggae-album i 2012 i sin anmeldelse for BBC. Nettstedet Pitchfork rangerte det som nummer 46 på listen over de 100 beste albumene på 1970-tallet. NME rangerte albumet til 99 i sin 2003-liste over "100 beste album gjennom tidene".

## Sporliste
Alle låter er komponert av Cedric Myton og Roydel Johnson, bortsett fra spor 1 og 2 som er komponert av Myton, Johnson og Lee Perry

# "Fisherman"
# "Congoman"
# "Open Up the Gate"
# "Children Crying"
# "La La Bam-Bam"
# "Can't Come In"
# "Sodom and Gomorrow"
# "The Wrong Thing"
# "Ark of the Covenant"
# "Solid Foundation"

## Medvirkende
Produsert av Congos og Lee "Scratch" Perry. Innspilt på Black Ark 1976–77, Cardiff Crescent, Washington Gardens, Kingston, Jamaica.

* Kongos - Cedric Myton og Roy "Ashanti" Johnson
* Bass - Boris Gardiner, Geoffrey Chung på "Fisherman"
* Trommer - Lowell "Sly" Dunbar, Mikey "Boo" Richards, Paul Douglas på "Fisherman"
* Rytmegitar - Robert "Billy" Johnson
* Gitar - Ernest Ranglin
* Orgel, bass på "Congoman" - Winston "Brubeck" Wright
* Piano - Keith Sterling
* perkusjon - Noel "Skully" Simms, Uziah "Sticky" Thompson, Lee Perry
* Backing vokal - The Meditations, Watty "King" Burnett, Gregory Isaacs (på "La La Bam-Bam"), Earl Morgan og Barry Llewellyn (på "La La Bam-Bam"), Candy McKenzie (på "Children Crying") 

## Referanser
Conisattus

***Conisattus*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
En middelsstor (ca. 6-7,5 millimeter), bredt oval og hvelvet, mørk skyggebille. Antennene er tynne og trådformede.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordvestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Coniontini]]** Waterhouse, 1858
******** Slekten ***Conisattus*** Casey, 1895
********* *[[Conisattus rectus]]* Casey, 1895

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/40084
*
Auchmobius

***Auchmobius*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (ofte 9-10 millimeter), avlangt-ovale, mattsvarte skyggebiller. Antennene er trådformede.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Edrotini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Auchmobius*** Leconte, 1851  
********* *[[Auchmobius angelicus]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius parvicollis]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius picipes]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius sanfordi]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius slevini]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius subboreus]]* Blaisdell, 1934
********* *[[Auchmobius sublaevis]]* LeConte, 1851
********* *[[Auchmobius subovalis]]* Blaisdell, 1934

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/653036
*
Svømming under Sommer-OL 2024 – 10 kilometer kvinner

Svømmeøvelsen **10 kilometer for kvinner** under Sommer-OL 2024 fant sted 8. august 2024 i Seinen. Det var femte gangen øvelsen ble arrangert etter at det ble avholdt første gang i 2008.

## Resultater
Resultatene var som følger:

## Referanser
Chorasmius

***Chorasmius*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige til svarte skyggebiller med trådformede antenner. Noen har metallglans og kan overflatisk minne om løpebiller.

## Levevis
I alle fall noen av artene kan finnes ved råtnende kadavere i tørre områder, gjerne områder med sparsom vegetasjon i randsonen av ørkener.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Peru.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Evaniosomini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Chorasmius*** F. Bates, 1868
********* *[[Chorasmius procerus]]* (Erichson, 1847)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Leninprisen (Sverige)

**Leninprisen** (på originalspråket: **Jan Myrdals stora pris – Leninpriset**) er en svensk kulturpris som deles ut årlig av entreprenøren Lasse Diding til en forfatter eller kunstner i Sverige som i sin gjerning fremmer en samfunnskritisk og opprørsk venstretradisjon (på svensk: «som verkar i en samhällskritisk och upprorisk vänstertradition»). 

Fra 2009 til 2015 bar prisen navnet «Jan Myrdals stora pris – Leninpriset». I 2016 bar prisen navnet «Jan Myrdalbibliotekets stora pris – Leninpriset». Fra 2017 ble prisen kun omtalt som «Leninpriset». Fra 2022 heter prisen igjen «Jan Myrdals stora pris – Leninpriset». Prisvinneren mottar 100&nbsp;000&nbsp;svenske kroner (per 2024), og dette er et av de høyeste prisbeløpene som en forfatter kan tildeles i Sverige.

## Kontroverser
Valget om å kalle prisen opp etter Vladimir Lenin har vært kontroversielt; blant annet har historikeren Peter Englund kritisert navnevalget på sin blogg. Forfatteren Susanna Alakoski takket i 2013 nei til prisen og uttalte at hun ikke ville forbindes med «totalitära ideologier eller regimer». Både selve prisen og den aktuelle prismottagaren Maj Sjöwall ble samme år kritisert av Carl Bildt, som mente at Sjöwall burde skamme seg.

Da den norske forfatteren Karl Ove Knausgård ble utropt til vinner i 2023, ble det diskusjon også i Norge om hvorvidt det var et anstendig valg å motta prisen. Blant annet oppfordret VGs kommentater Hans Petter Sjøli forfatteren til enten å takke nei, eller å donere prispengene på 100&nbsp;000 svenske kroner til den ukrainske kampen mot de russiske invasjonsstyrkene. Knausgård valgte å motta Leninprisen, og skrev et tilsvar der han hevdet at det ville være «feigt og nokså skammelig» å avslå prisen.

## Mottagere

* 2009 – Mattias Gardell, forfatter og religionshistoriker
* 2010 – Roy Andersson, filmregissør
* 2011 – Maj Wechselmann, dokumentarfilmskaper
* 2012 – Sven Lindqvist, forfatter (etter at Göran Palm hadde takket nei)
* 2013 – Maj Sjöwall, forfatter og manusforfatter (etter at Susanna Alakoski takket nei til prisen)
* 2014 – Jan Guillou, journalist og forfatter
* 2015 – Mikael Wiehe, musiker og tekstforfatter
* 2016 – Mikael Nyberg, forfatter og redaktør (etter at Åsa Linderborg takket nei som følge av at Jan Myrdal protesterte mot juryens valg, og Kajsa "Ekis" Ekman deretter avslo å bli tildelt prisen som annetvalg)
* 2017 – Stefan Jarl, filmregissør
* 2018 – Sven Wollter, skuespiller og forfatter
* 2019 – Göran Therborn, professor og marxistisk sosiolog
* 2020 – Kajsa "Ekis" Ekman, journalist og forfatter
* 2021 – Nina Björk, journalist, litteraturviter og forfatter
* 2022 – Carl-Göran Ekerwald, forfatter og oversetter
* 2023 – Karl Ove Knausgård, norsk forfatter
* 2024 – Martin Hägglund, svensk-amerikansk filosof, professor ved Yaleuniversitetet

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 4 × 100 meter medley stafett miks

**4 × 100 meter medley stafett for menn** under sommer-OL 2024 fant sted i Olympic Aquatics Centre 3. og 4. august 2024.

## Resultater
### Forsøksheat
De åtte raskeste stafettlagene gikk, uavhengig av heat, til finalen.

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser
Suzanne Øgaard

**Suzanne Øgaard** (1912–2003) var en fransk-norsk billedkunstner. Hun var maler og grafiker med et abstrakt formspråk. I løpet av livet hadde hun flere separat- og kollektivutstillinger i både Norge og utlandet. 

## Utdanning
Da Øgaard først kom til Norge i 1939, fikk hun veiledning av Per Krohg frem til hun begynte på Statens Kunstakademi i 1945–1947 under Jean Heiberg og Per Krohg. Deretter hadde hun noen år som elev av Alexander Schultz i Oslo fra 1950–1953. I 1955 dro hun til Paris og var elev av André Lhote før hun etter hvert begynte på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole under Chrix Dahl fra 1958–1959.

## Liv og virke
Suzanne Øgaard ble født i Frankrike og vokste opp i Paris. På slutten av 30-årene møtte hun en nordmann, Anker Øgaard. De flyttet sammen til Norge og giftet seg i 1939. På grunn av krigen og hans illegale arbeid måtte mannen hennes rømme landet, og hun var derfor alenemor i Oslo i fire år. Til tross for en trøblete start på familielivet var hun fast bestemt på å bli maler, og etter en lang utdannelse debuterte hun på Høstutstillingen i Oslo i 1958. Året etter hadde hun sin første separatutstilling i Galleri KB i Oslo. Her viste hun lett abstraherte landskapsmalerier fra Sør-Frankrike og Norge, tydelig inspirert av André Lhote. Øgaard viste også noen stilleben. Verkene var hovedsakelig olje- og temperamalerier, med unntak av noen akvareller og grafiske verk.

Gjennom 60-årene ble bildene hennes mer abstraherte, med geometriske figurer og løse linjer som formet rammene. I 1966 viste hun ulike abstrakte verk i mellomsalen i Permanenten på Kunstnerens Hus. På denne tiden følte hun at hun hadde frigjort seg mer fra påvirkningen av lærere og skoler, og sa: «Nå synes jeg det er jeg som bestemmer hvorledes bildet skal bli, jeg føler at jeg er herre over komposisjonen i høyere grad enn før.» På slutten av 60-tallet ble hun en del av det internasjonale kunstnerfellesskapet Atelier Nord i Oslo, startet av Anne Breivik. Her utviklet hun sitt kunstneriske virke og begynte å eksprimentere med ulike grafiske arbeider som dyptrykkgrafikk, metallgrafikk og litografier. I et intervju med *Rogaland Avis,* sa hun: «Ja, jeg er betatt av streken og grafikk. Jeg er så glad i grafikk at det er vanskelig å komme tilbake til maleriet»  I 1975–76 ble hun leder for Norske grafikere, og tok i 1979 initiativet til boken *Norske grafikere i dag*, skrevet av Harald Flor.

Øgaard malte også akvareller i tillegg til grafikk og oljemalerier. Disse var ofte i lyse pasteller og hadde, i likhet med hennes andre arbeider, en forenklet form. De viste til et kubistisk preg, hvor hun forklarte at hennes tid som elev av Alexander Schultz hadde mest betydning for henne som kunstner. Han var post-kubist, noe som passet til hennes franske objektivitet.

## Offentlige arbeider
Øgaard har gjort utsmykninger for Cruiseskipene Vistafjord, Royal Viking 1 og 2, Princess Margaret og Norway. Hun har verk i offentlige samlinger i både inn- og utland. Blant annet Nasjonalmuseet, Bergen billedgalleri, Norsk Kulturråd, Oslo Kommunes kunstsamlinger, Museo de bellas artes i Malaga og Oregon State Institute i USA.

## Referanser
Paul Mbiybe Verdzekov

**Paul Mbiybe Verdzekov** (født 22. januar 1931 i Shisong i *Southern Cameroons* i Britisk Kamerun; død 26. januar 2010 i Ntasen i Kamerun) var en kamerunsk geistlig og katolsk erkebiskop av erkebispedømmet Bamenda i Kamerun.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Paul Verdzekov gikk på mindreseminaret i Sasse og var fra 1945 til 1947 lærer ved* St. Joseph* barnmeskole i Shisong. I 1947 arbeidet han ved *Hl- Hjerte* gutteskole i Shisong. Fra 1948 til 1950 gikk han på læreskole i Njinikom og var deretter lærer ved den katolske skolen i Bambui, og fra 1952 til 1954 ved *Hl.Familie* gutteseminar i Sasse. Han møtte Bernard Fonlon, som overtalte ham til å bytte fra undervisning til prestetjeneste.

I 1954 gikk han inn på *Bigard Memorial Seminary* i Enugu. Fra 1958 til 1962 studerte han ved det romerske Pontificio Collegio Urbano.

### Prest
Paul Verdzekov ble ordinert til prest den 20. desember 1961 og tok lisensiatgrad i samfunnsvitenskap ved Det pavelige gregorianske universitet. I 1965 vendte han tilbake til Kamerun og arbeidet i menighetssjelesorg. Fra 1967 til 1969 fullførte han doktorgradsstudier ved *Gregoriana* i Roma.
### Biskop av Bamenda
Pave Paul VI utnevnte ham den 13. august 1970 til den første biskop av bispedømmet Bamenda, som ble opprettet samme dato. Han ble ordinert til biskop av biskopen av Buéa, Willem Peeters M.H.M., den 8. november 1970; medkonsekratorer var biskopen av Garoua, Yves-Joseph-Marie Plumey O.M.I., og biskopen av Sangmélima, Pierre-Célestin Nkou.
### Erkebiskop av Bamenda
Med opphøyelsen av bispedømmet Bamenda til erkebispedømme den 18. mars 1982, utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Bamenda. Han var også apostolisk administrator i Kumbo.

Pave Benedikt XVI innvilget hans aldersbetingede avskjedssøknad den 23. januar 2006.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
* Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
* Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
* Kardinal Castruccio Castracane degli Antelminelli (1779-1852) *1844
* Kardinal Paul Cullen (1803-1878) *1850
* Kardinal Patrick Francis Moran (1830-1911) *1872
* Erkebiskop William Joseph Walsh (1871-1921) *1885
* Erkebiskop Edward Joseph Byrne (1872-1940) *1920
* Biskop Patrick Collier (1880-1964) *1928
* Biskop Peter Rogan M.H.M. (1886-1970) *1939
* Biskop Julius Joseph Willem Peeters M.H.M. (1913-2002) *1962
* Erkebiskop *Paul Mbiybe Verdzekov* (1931-2010) *1982

## Litteratur
*  Cheo Gregory Ngwa: *Archbishop Paul Verdzekov. A man of faith & integrity.* Archdiocesan Catholic Print, Bamenda/Kamerun 2006

## Referanser
Albert Posiadała

**Albert Posiadała** (født 2003) er en polsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Samsunspor, på lån fra .

## Karriere
Den 1. februar 2024 signerte Posiadała en fireårskontrakt med Molde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nattrikken

***Nattrikken*** er en norsk kortfilm fra 2020. Den ble nominert til Oscar for beste kortfilm under den 95. Oscar-utdelingen i 2023. Sigrid Husjord spiller hovedrollen som en kvinne som ufrivillig ender opp bak spakene på en trikk en kald julekveld. Regissør og manusforfatter er Eirik Tveiten.

## Handling

### Trikken
Filmen begynner med at Ebba, en kortvokst kvinne spilt av Sigrid Husjord, venter på trikken i Trondheim. Det er veldig kaldt og lenge til trikken skal gå, så hun tar seg inn i trikken for å holde seg varm. Da trikkeføreren oppdager henne får hun panikk og kjører bort med trikken, og slik ender hun ufrivillig opp bak spakene. Etterhvert stopper Ebba ved forskjellige holdeplasser og tar om bord flere passasjerer.

### Ariel
Etter at Ebba har stoppet ved en holdeplass kommer det en gjeng med bråkete menn og en ung transkvinne, Ariel. En mann prøver å sjekke opp Ariel, men blir truende når han forstår at hun er transkvinne. Ebba blir vitne til grov trakassering av Ariel og blir stilt overfor et dilemma – om hun skal gripe inn eller passe sine egne saker. Ingen av passasjerene hjelper Ariel, men Ebba viser stort mot ved å stå opp mot en rekke store menn for Ariel, og hun tar innersvingen på mobberne.

## Produksjon
Regissør Eirik Tveiten fortalte at han hadde ønsket å spille inn filmen i Oslo, men at Oslo Sporveier hadde sagt nei fordi selskapet fryktet at filmen skulle vise at det var lett å stjele trikk. Filmen ble derfor i stedet innspilt i Trondheim, med opptak på Gråkallbanen i desember 2019. Tveiten sa at filmen er inspirert av en bekjent som stjal en trikk:

Ifølge Tveiten er filmen inspirert av Buster Keaton:

## Roller
* Ebba: Sigrid Husjord
* Ariel: Ola Hoemsnes Sandum
* Allan: Axel Barø Aasen
* Trikkefører: Øyvind Uhlving

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eideshagen idrettsplass

**Eideshagen idrettsplass** er et fotballstadion på Voss som er hjemmearena for Bulken IL. Anlegget består av en 11-er gressbane, grusbane (delvis utleid til Voss Paintball), klubbhus, naturklatrejungel, naturhelsestudio og motorikkpark. Eideshagen idrettsplass ligger mellom Bulken og Evanger. 

## Kilder
**
Paraphysogaster

***Paraphysogaster*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, ofte matt gråaktige til svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med punktstriper.

## Levevis

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områder i Chile (Atacama).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Physogasterini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Paraphysogaster*** Ferrú & Ruiz de Gamboa, 2021
********* *[[Paraphysogaster recabarren]]* Ferrú & Ruiz de Gamboa, 2021

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Piestognathus

***Piestognathus*** er en slekt av biller som er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, bredt ovale og hvelvede skyggebiller. På farge kan de være svarte eller grulbrune.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. Denne gruppen finnes ofte i sanddyner.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Nord-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Erodiini]]** Billberg, 1820
******** Slekten ***Piestognathus*** Lucas, 1858 
********* *[[Piestognathus douei]]* Lucas, 1858

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Junior Alcántara

**Junior Alcántara** (født 2004) er en dominikansk bokser.

Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i fluevekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Abdumalik Khalokov

**Abdumalik Khalokov** (født 2000) er en kasakhstansk bokser.

Han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok gull i fjærvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Munarbek Seiitbek Uulu

**Munarbek Seiitbek Uulu** (født 1996) er en kirgisisk bokser.

Han representerte Kirgisistan under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok sølv i fjærvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charlie Senior

**Charlie Senior** (født 2001) er en engelsk-australsk bokser.

Han representerte Australia under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i fjærvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lasha Guruli

**Lasha Guruli** (født 1996) er en georgisk bokser.

Han representerte Georgia under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i lettvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mia Brookes

**Mia Brookes** (født 2007) er en britisk snøbrettkjører.

Hun tok gull i «big air» og sølv i «slopestyle» under Junior-VM 2022 i sveitsiske Leysin.

Året etter tok hun VM-gull i slopestyle under VM i freestyle og snøbrett 2023.

Under Vinter-X Games Aspen 2024 tok hun sin første X Games-medalje med gull i slopestyle, etter en 6.-plass året før.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marco Verde

**Marco Verde** (født 2002) er en meksikansk bokser.

Han representerte Mexico under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok sølv i weltervekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asadkhuja Muydinkhujaev

**Asadkhuja Muydinkhujaev** (født 2001) er en usbekisk bokser.

Han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok gull i weltervekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lewis Richardson

**Lewis Richardson** (født 1997) er en britisk bokser.

Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i weltervekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Davlat Boltajevnazt

**Davlat Boltajevnazt** (født 1999) er en tadsjikisk bokser.

Han representerte Tadsjikistan under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i tungvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ayoub Ghadfa

**Ayoub Ghadfa** (født 1998) er en spansk bokser.

Han representerte Spania under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok sølv i super tungvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wu Yu (bokser)

**Wu Yu** (født 1995) er en kinesisk bokser.

Hun representerte Kina under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok gull i fluevekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cristian Pinales

**Cristian Pinales** (født 2000) er en dominikansk bokser.

Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor han tok bronse i mellomvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hatice Akbaş

**Hatice Akbaş** (født 2002) er en tyrkisk bokser.

Hun representerte Tyrkia under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok sølv i bantamvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pang Chol-mi

**Pang Chol-mi** (født 1994) er en nordkoreansk bokser.

Hun representerte Nord-Korea under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok bronse i bantamvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julia Szeremeta

**Julia Szeremeta** (født 2003) er en polsk bokser.

Hun representerte Polen under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok sølv i fjærvekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nazym Qyzaibai

**Nazym Qyzaibai** (født 1993) er en kasakhstansk bokser.

Hun representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok bronse i fluevekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Janjaem Suwannapheng

**Janjaem Suwannapheng** (født 2000) er en thailandsk bokser.

Hun representerte Thailand under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok bronse i weltervekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cindy Ngamba

**Cindy Ngamba** (født 1998) er en kamerunsk bokser.

Hun representerte Det olympiske flyktninglaget under Sommer-OL 2024 i Paris, hvor hun tok bronse i mellomvekt. Dette var den første medaljen til Det olympiske flyktninglaget siden innføringen i 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zeb Powell

**Zeb Powell** (født 2000) er en snøbrettkjører fra USA.

Under Vinter-X Games Aspen 2020 tok han sitt første X Games-gull og -medalje i «knuckle huck».

Etter en 4.-plass i 2022 og 8.-plass i 2023, var han i 2024 tilbake på podiumet med sølvmedalje i knuckle huck.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Liam Brearley

**Liam Brearley** (født 2003) er en canadisk snøbrettkjører, som tok gull i «knuckle huck» under Vinter-X Games Aspen 2024.

Under Vinter-OL for ungdom 2020 i Lausanne tok han medalje i alle de tre snøbrettøvelsene han deltok i; først sølv i «slopestyle», mellom amerikanske Dusty Henricksen og sveitseren Nick Pünter, etterfulgt av bronse i «halfpipe», bak japanerne Ruka Hirano og Kaishu Hirano, og til slutt bronse i «big air», bak japanerne Ryoma Kimata og Aoto Kawakami.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Taiga Hasegawa

**Taiga Hasegawa** (født 2005) er en japansk snøbrettkjører, som konkurrerer i big air og slopestyle.

Hasegawa tok VM-gull i big air under VM i freestyle og snøbrett 2023 i georgiske Bakuriani.

Under Vinter-X Games Aspen 2024 tok han sin første X Games-medalje med gull i big air.

Under Vinter-OL 2026 i Italia, tok han sølv.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Honey Osrin

**Honey Osrin** (født 2003) er en  britisk svømmer.

Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2024 i Paris på 200 m rygg hvor hun kom på 6. plass i finalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Troy Podmilsak

**Troy Podmilsak** (født 2004) er en amerikansk freestylekjører fra Park City i Utah.

Han ble juniorverdensmester i både «big air» og «slopestyle» under Junior-VM 2022 i sveitsiske Leysin.

Året etter tok Podmilsak VM-gull i big air under VM i freestyle og snøbrett 2023, etter å ha landet verdens første «trippel-2160°».

Under Vinter-X Games Aspen 2024 tok han sin første X Games-medalje med gull i big air, foran landsmannen Alex Hall og Daniel Bacher fra Østerrike, etter en 6.-plass året før.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Regan Rathwell

**Regan Rathwell** (født 2004) er en canadisk svømmer.

Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 200 m rygg hvor hun ble slått ut med en 22. plass i forsøksheatet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Studentorganisasjonen i Innlandet

**Studentorganisasjonen i Innlandet** (forkortet **StInn**) er interesseorganisasjonen for studentene ved Universitetet i Innlandet. StInn ble opprettet ved sammenslåingen av Studentorganisasjonen i Hedmark og Lillehammer Studentorganisasjon, da Høgskolen i Hedmark og Høgskolen på Lillehammer ble slått sammen i 2017.

Organisasjonens øverste organ er Studenttinget, som sammenkalles én gang i høstsemesteret og én gang i vårsemesteret. Studenttinget velges blant studentene ved de ulike studiestedene.

Mellom Studenttingene er sentralstyret det øverste organet, som består av leder av sentralstyret, nestleder i sentralstyret, leder av arbeidsutvalget, og lederne for de lokale studentrådsutvalgene ved de ulike studiestedene ved Høgskolen i Innlandet. Sentralstyret og arbeidsutvalget var opprinnelig under felles ledelse, men fikk hver sine ledere i 2022.

## Ledere
;Ledere av arbeidsutvalget
*Birk Arildssønn Blekken 2022–2023
*Hanne Bugten Aune 2023–d.d.

;Ledere av sentralstyret
*Martine Stavå 2022–2023
*Malin Lysø Våg 2023–2024
*Sander Sjøblom 2024–d.d.

## Referanser
Marta Bühler

**Marta Bühler** (født 1951) er en tidligere alpinist fra Liechtenstein som deltok i Vinter-OL 1968 og i Vinter-OL 1972.Hun var den første kvinnen som representerte Liechtenstein i OL.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørnstad (Maihaugen)

**Bjørnstad-tunet** på Maihaugen er et komplett gårdstun bestående av i alt 27 bygninger, flyttet som et helt kulturmiljø fra Vågå i Gudbrandsdalen til friluftsmuseet på Lillehammer omlag 1910. Flyttingen var en enestående begivenhet i norsk museumshistorie og resultatet et tilnærmet helt gårdstun nesten slik det var på 1700-tallet. Anders Sandvig besøkte Bjørnstad i 1901, kjøpekontrakten ble undertegnet i 1904, i 1908 var alt klart for flytting og i juli 1913 kunne tunet åpnes på Maihaugen.

20 av husene er ordnet rundt to tun, *garden* eller *inntunet* og *uttunet* eller *nautgarden*. Stuebygningene med stabbur og loft ligger rundt inntunet og stallen ligger som et skille mellom tunene. Nautgarden er uttunet der husdyra har sine hus og løer til lagring av fôr.  

## Referanser
Emma Terebo

**Emma Terebo** (født 1998) er en fransk svømmer.

Hun representerte Frankrike under Sommer-OL 2024 i Paris på 200 m rygg hvor hun ble slått ut med 9. plass i semifinalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Human Desires

***Human Desires*** er en britisk stumfilm fra 1924 regissert av Burton George.

## Skuespillere
* Marjorie Daw som Joan Thayer 
* Clive Brook som Georges Gautier  
* Juliette Compton som Andree de Vigne  
* Warwick Ward som Pierre Brandon 
* Russell Thorndike som Paul Perot  
* Jean de Limur som Henri Regnier

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moesha Johnson

**Moesha Johnson** (født 1997) er en australsk svømmer.

Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 10 kilometer maraton hvor hun vant sølv. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*