Joseph-Émile Abbet

**Joseph-Émile Abbet** C.R.A. (født 23. oktober 1847 i Vollèges i Sveits; død 3. august 1914 i Monthey) var en sveitsisk katolsk ordensgeistlig og abbed-biskop av det frie klosteret Saint-Maurice i de sveitsiske Alpene.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av bonden og snekkeren François-Florentin Abbet og hans hustru Marie-Angèle, født Terrettaz. Han fikk sin utdannelse ved Saint-Maurice-kollegiet. Takket være sin pastor, Joseph Paccolat, som også lærte ham latin, gikk han inn i novisiatet i Saint-Maurice-klosteret i 1867 og avla sine løfter i 1868.
### Prest
Joseph-Émile Abbet ble presteviet til den augustinske kannikordenen den 28. oktober 1871. Fra 1872 til 1873 var han vikar i Bagnes. Han ble kalt tilbake til Saint-Maurice, og underviste ved kollegiet der fra 1873 til 1904. I 1904 ble han valgt til prior og novisemester i Saint-Maurice av ordenens kapittel.
### Abbed, og biskop
Den 21. april 1909 ble han valgt til abbed i klosteret (hans motkandidat, Joseph Mariétan, ble ansett som værende for ung). Pave Pius X utnevnte ham deretter til titulærbiskop av *Betlehem*, det tradisjonelle sete for abbedene i Saint-Maurice siden 1840.  Han ble bispeviet av sin slektning biskop Jules-Maurice Abbet av Sion; medkonsekrerende var titulærbiskop Alfredo Peri-Morosini, apostolisk administrator av Lugano, og Jakobus von Stammler, biskop av Basel og Lugano. 

Abbets kortetid som abbed-biskop er først og fremst preget av hans gode forhold til sin slektning, Jules-Maurice Abbet, biskop av Sion, som også hadde vigslet ham til biskop, og av omfattende byggearbeider, hvis ferdigstillelse han ikke i alle tilfeller fikk oppleve. Blant annet ble det bygget en ny grisebås og flere fjellstaller i Champéry (1913), og i klosteret ble det bygget internatskolefløy med refektoriet, flere studierom og et nytt novisiat, hvis bygging forårsaket misnøye i klosteret. I 1910 lot abbed Joseph sine kanniker avlegge den såkalte antimodernistiske eden som pave Pius X krevde, og formante dem til årvåkenhet i samsvar med retningslinjene i encyklikaen *Pascendi* fra 1907. 

Hans lojalitet til Roma førte sannsynligvis også til at pave Pius X utnevnte ham til apostolisk administrator for Lausanne og Genève bispedømme i Fribourg i oktober 1910 (ifølge *Catholic Hierarchy* først etter biskop Joseph Déruaz' død i september 1911). Dette resulterte i et fravær på flere måneder fra klosteret, som i denne tiden ble ledet av prior Pierre Bourban (1854–1920). Etter valget av biskop André-Maurice Bovet i november 1911 ble han fritatt fra sine (ikke elskede) plikter og returnerte til Saint-Maurice, men assisterte med innvielsen av den nye biskop den 13. februar 1912.

Etter å ha lidd av astma og hjerteproblemer en stund, døde mgr. Joseph-Émile Abbet den 3. august 1914.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Gaspard Mermillod (1824-1892) *1864
* Biskop  Joseph Paccolat (1823-1909) *1889
* Biskop Jules-Maurice Abbet (1845-1918) *1896
* Biskop *Joseph-Émile Abbet* (1847-1914) *1909

## Litteratur
* Pierre Bourban: *Monseigneur Joseph Abbet.* I: *Palmarès du collège de Saint-Maurice.* 1915, s.3–23.
* *Abbés de L’abbaye de St-Maurice, chanoines réguliers de St-Augustin.* I: *Helvetia Sacra.* IV/1, s.406–480.

## Referanser