Frederick Zadok Rooker

**Frederick Zadok Rooker** (1861–1907) var en amerikansk katolsk prelat som var den første biskop av Jaro fra 12. juni 1903 til sin død.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Frederick Rooker var sønn av avisen New York Tribunes redaktør Myron Holley Rooker, gift med Margaret Coleman. Som gutt gikk han på offentlig skole i Albany i delstaten New York. Senere studerte han sivilingeniørfag og latin ved Union College i Schenectady i New York.

Ved slutten av sine ungdomsstudier dro Frederick til Roma for å forfølge forberedelser til  prestedømmet ved Collegium Urbanum. Fra denne institusjonen fullførte han sin doktorgrad i filosofi og teologi.

### Preat
Han ble ordinert til prest den 25. juli 1888. 

Fra 1889 til 1894 var han som viserektor ved Pontifical North American College i Roma. Rooker kom tilbake til USA i 1895 for å virke som sekretær for den apostoliske delegasjon i Washington, D.C. Samtidig ble han foreleser i etikk ved det nyetablerte samfunnsvitenskapelige fakultet ved Catholic University of America. Han innehadde disse stillingene til han ble utnevnt til biskop av Jaro.
### Biskop av Jaro på De filippinske øyer
Rooker ble utnevnt til biskop av Jaro den 12. juni 1903. Han ble bispeviet den 14. juli 1903 av kardinal Sebastiano Martinelli, O.E.S.A,, kardinalprest ved basilikaen Sant'Agostino i Roma, og Rookers tidligere overordnede ved den apostoliske delegasjon i Washington, D.C. Medkonsekratorer var erkebiskop Nicola Giuseppe (Nicolae Iosif) Camilli, O.F.M. Konv. (titulærerkebiskop av *Constantia in Scythia*) og biskop Raffaele Virili (titulærbiskop av *Troas*).

Blant det første Rooker foretok seg som biskop av Jaro var å reorganisere *St. Vincent Ferrer Seminary* etter Den filippinsk-amerikanske krig. Med hans hjelp gikk seminaret tilbake til normalt virke ved begynnelsen av skoleåret 1904-1905, denne gangen under amerikansk flagg. Ved starten av skoleåret 1906-1907 var det påmeldt mer enn seks hundre elever.

Biskopen inviterte også *Søstrene av St. Paul av Chartres* til å eteblere seg i bispedømmet, som på den tiden omfattet halvparten av regionene Visayas og Mindanao. Denne kongregasjonen utviklet en kjede av universiteter på Filippinene, som ble kjent for å utdanne sykepleiere. Den 29. oktober 1904 ankom syv søstre fra Vietnam for å etablere den første *Saint Paul*-skolen på De filippinske øyer i Dumaguete (Moder Marthe de Saint Paul, superior, søster, Marie Louise du Sacre Coeur, sr. Ange Marie, sr. Anne de la Croix, sr. Charles de Genes, sr. Catherine og sr. Josephine).

Biskopen fra New York kjempet også hardt for å gjenvinne eiendommene til den katolske kirken i sitt bispedømme. Én gang fikk han tvunget kommunepresidenten i byen Dumangas til å overlevere nøklene til den gamle spanske kirken som ble beslaglagt av lokalregjeringen for bruk av aglipayanerne. Nyheten om at biskop Rooker skulle feire messe i kirken søndagen etter genererte noen rykter om at aglipayaerne aktet å drive en flokk carabaoer inn i kirken under gudstjenesten. Da amerikanerne hørte dette, meldte amerikanere seg frivillig til å følge biskopen, som våget å feire messen med en revolver ved siden av seg på sin bispestol. Ingen carabao viste seg, og siden den gang var den gamle spanske kirken gjenåpnet for katolsk gudstjeneste.

Et annet eksempel på hva biskop Frederick Rooker foretok seg som biskop av Jaro, var den umiddelbare gjenoppbygging av *St. Vincent Ferrer Seminary* etter at det ble redusert til askehauger av en brann fra et stearinlys som uforsiktig ble stående brennende i sakristiet den 7. oktober 1906. Biskopen begynte arbeidet med gjenoppbygging to måneder etter brannen. Gjennom økonomisk støtte fra prestene og de troende i bispedømmet, så vel som fra Rookers mange venner i Amerika, og gjennom en betydelig økonomisk støtte fra pave Pius X, ble tre femtedeler av bygningen ferdigstilt på mindre enn ett år. Plassen var allerede tilstrekkelig til å huse hundre prestestudenter da den høytidelige innvielse av det nye bygget fant sted den 17. september 1907.

Dagen etter, den 18. september 1907, ble Rooker rammet av hjerteinfarkt, og døde timer senere. 

Hans jordiske levninger ble ikke brakt tilbake til hjemlandet. Han ble gravlagt i Jaro-katedralen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1887
* Kardinal Sebastiano Martinelli (1829–1892) *1896
* Biskop *Frederick Zadok Rooker* (1861–1907) *1903

## Referanser