Bertina Lopes

**Bertina Lopes** (1924–2012) var en mosambikisk-italiensk billedkunstner. Hun arbeidet både innenfor maleri og skulptur. Arbeidene hennes var sterkt påvirket av hennes afrikanske bakgrunn, med mettede farger og komposisjoner med geometriske former og maskelignende figurer.

Hun har fått anerkjennelse for at hun satte fokus på samfunnskritikken og den nasjonalistiske gløden som påvirket mange andre samtidige mosambikiske kunstnere.

UNESCO har innlemmet henne i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie.

## Livsløp
Lopes ble født i Maputo i Mosambik 11. juli 1924. Moren var afrikansk og kom fra en lokal overklassefamilie. Faren, som var portugisisk, arbeidet for den  portugisiske kolonimakten, innenfor handel. Både Bertina og de tre søstrene hennes gikk på skole i Maputo, men etter andre år på videregående skole (senior high school), reiste hun til Lisboa for å fullføre skolegangen der. Der fikk hun male- og tegneundervisning av kjente kunstnere, og ble også kjent med flere andre portugisiske kunstnere og intellektuelle. I perioden 1945–1949 tok hun et kurs i litografi og dekorativ maling (Desenhador Litógrafo e Pintura Decorativa) ved kunstskolen Escola de Artes Decorativas António Arroio. Hun fikk en avsluttende grad og kvalifikasjon som kunstlærer. Hun tok også et malekurs ved kunstuniversitetet i Lisboa, Escola Superior de Belas-Artes de Lisboa.

Salazars styre i Portugal, med de problemene innskrenkningene medførte for kunstnerne, oppildnet mange, blant annet Lopes, til å slutte seg til antifascistiske grupperinger. Disse gruppene var inspirert av Marx’ tanker og liberale idealer. Hun møtte politiske ledere fra den hemmelige opposisjonen i landet, og hun utviklet en sterk følelse for frihet og demokrati. Hun erklærte åpent at hun var tiltrukket av kommunismen, og det hemmelige politiet holdt henne under oppsikt.

## Kunst
Mens hun studerte i Lisboa var hun i hovedsak påvirket av avantgardekunst og portugisisk modernisme. Den nasjonale kunstforeningen viste utstillinger av kjente, vestlige malere og søramerikanske graffitikunstnere. Dette var kunst som inspirerte og påvirket både Lopes og andre unge kunstnere.

Salazars regjering innsnevret kunstnernes frihet. Han var spesielt negativ til «arte negra» (svart, dvs afrikansk, kunst).

### Priser og hedersbevisninger
Informasjon om pris og årstall kommer fra *Archivio Bertina Lopes*, der ikke annet er opplyst.
* 1950 – Painting Prize, Lourenço Marques (Mozambique)
* 1953 – Medalha de Prata, Lourenço Marques (Mozambique)
* 1953 – Prémio Empresa Moderna, Lda., Lourenço Marques (Mozambique)
* 1958 – First Classified (Maior Mérito Artistico), Beira (Mozambique)
* 1974 – Trullo D’Oro, Fasano di Puglia, Brindisi
* 1974 – La Mamma nell’arte, Comunità di Sant’Egidio, Rome
* 1975 – International Painting Prize, International Center of Mediterranean Art and Culture, Corfu (Greece)
* 1978 – Leader d’arte. Campidoglio, Rome
* 1986 – Venere d’Argento, Erice, Trapani
* 1988 – Grand Prix d’Honnoeur, European Union of Art Critics, Rome
* 1991 – Rachel Carson Memorial Foundation World Prize, Rome
* 1992 – La Plejade per l’Arte, Rome
* 1993 – Commander for Merits, appointed by Mario Soares, President of the Republic of Portugal, Lisbon
* 1994 – Centro Francescano Internazionale di Studi per il dialogo fra i popoli (Franciscan International Study Center to promote dialogue among people), Assisi
* 1995 – Gabriele D’Annunzio Prize, Pescara
* 1996 – Messaggero della Pace UNIPAX Prize, Rome
* 1998 – Premio Internazionale Arte e Solidarietà nell’Arca, Florence
* 1998 – Frà Angelico International Prize, Rome
* 2002 – Silver Plaque by the President of the Republic of Italy, Rome

## Referanser