open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lebidia

***Lebidia***  er en slekt av løpebiller.

## Utseende
Middelsstore, slanke, blankt rødbrunlige løpebiller, dekkvingene med hvite flekker. Hodet har utstående fasettøyne og antenner som er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotumer avrundet firkantet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er litt rundede, uten punktstriper.

## Levevis
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Lebiinae]]**  Bonelli, 1810
****** Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
******* Gruppen Gallerucidiina Chaudoir, 1872
******** Slekten ***Lebidia*** A. Morawitz, 1862
********* *[[Lebidia bioculata]]* A. Morawitz, 1863
********* *[[Lebidia dhankutani]]* Kirschenhofer, 1994
********* *[[Lebidia formosana]]* Kano, 1929
********* *[[Lebidia octocelis]]* Andrewes, 1924
********* *[[Lebidia octoguttata]]* A. Morawitz, 1862

## Eksterne lenker
* Bilder av ''Lebidia bioculata''
*
Knerisp

**Knerisp** (*Limonium sinuatum*) er en flerårig urt i hinnebegerfamilien.

Den har en grunnstilt rosett med 40–150 mm lange og 8–30 mm brede blad som har 4–7 par avrundede fliker. Stengelen er 10–40 cm lang og opprett eller oppstigende. Den har 3–4 brede vinger som i leddene går over til lansettformede stengelblad. Blomstene har et 11–14 mm langt, mørklilla beger og ei lita, hvit krone.

Knerisp vokser på steinete eller sandige steder ved kysten og på saltjord i innlandet. Den finnes opp til 700 moh. Arten er naturlig utbredt i hele middelhavsområdet, og finnes forvillet andre steder. I Norge er den funnet noen få ganger, men den er for varmekrevende til å reprodusere. 

Planten dyrkes i hager for blomsterstandene som tørkes og beholder fargen lenge. Dyrkede planter kan ha hvite, rosa, lilla eller gule blomster.

## Galleri

Limonium sinuatum 07 ies.jpg|Stengel
Der Geflügelte Strandflieder, lat. Limonium sinuatum 10.jpg|Rosa blomster
Yellow Statice flowers, close up from side.JPG|Gule blomster
Limonium sinuatum20130816 17.jpg|Mørklilla beger og hvite kroner


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Aleksandra Tsjudina

**Aleksandra Georgijevna Tsjudina** (født 6. november 1923, død 28. oktober 1990) var en sovjetisk idrettsutøver fra Kramskaja i Belgorod oblast i Russland. Storvokste Tsjudina, på 188&nbsp;cm, var en svært allsidig idrettsutøver. Hun deltok på høyt nivå i ishockey, basketball, sykling og tennis. Både i friidrett og i volleyball var hun i verdenstoppen.

## Karriere
### Friidrett
Tsjudina deltok i høydehopp under friidretts-EM 1946 i Oslo, det første internasjonale mesterskapet Sovjetunionen noen gang sendte en tropp til. Hun tok sølvmedaljen med resultatet 1,57 m, bak franske Anne-Marie Colchen som var den eneste til å gå over 1,60 m.

Under de olympiske lekene i Helsingfors i 1952 vant Tsjudina tre medaljer på ett døgn. Først tok hun sølv i lengdehopp, med 6,04 meter, hvor hun ble slått av Yvette Williams fra New Zealand med ti centimeter. Dagen etter kastet hun spydet 50,01 meter og tok en ny sølvmedalje, bak Dana Zátopková fra Tsjekkoslovakia som seiret med et kast på 50,47 m. Til sist klarte hun 1,63 m i høydehopp, nok til å sikre seg bronsemedaljen.

Tsjudina deltok i mange øvelser i EM i friidrett 1954 i Bern. Det startet med femteplass i spydkast, før hun deltok i femkamp over to dager. Innimellom øvelsene i femkampen deltok hun i lengdehoppfinalen, hvor hun med et hopp på 5,93 meter tok EM-sølvet. Deretter ble hun europamester i femkamp, 41 poeng foran Maria Sander fra Tyskland. Dagen etter at hun vant EM-gull, deltok hun i høydehopp og ble nummer seks.

I tiden 1945-56 vant Tjsudina flere gull i friidrett enn noen annen i sovjettiden. De 31 gullmedaljene fordelte seg på 400 meter, 80 meter hekk, høydehopp, lengdehopp, spydkast og femkamp.

### Volleyball
Tsjudina var også en helt sentral spiller på Sovjetunionen sitt kvinnelandslag i volleyball i over ti år. .

Hun var med å vinne de tre første verdensmesterskapene i volleyball i 1952, 1956 og 1960. Dessuten ble hun europeisk mester i volleyball i 1949, 1950, 1951 og 1958.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taisija Tsjentsjik

**Taisia Chenchik** (født 30. januar 1936, død 19. november 2013) var en ukrainsk friidrettsutøver.

Hun representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1964, hvor hun tok bronse i høydehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ilona Gusenbauer

**Ilona Gusenbauer** (født 1947) er en østerriksk friidrettsutøver.

Hun representerte Østerrike under Sommer-OL 1972, hvor hun tok bronse i høydehopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jutta Kirst

**Jutta Kirst** (født 10. november 1954) er en tysk friidrettsutøver.

Hun representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1980, hvor hun tok bronse i høydehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oana Pantelimon

**Oana Pantelimon** (født 27. september 1972) er en rumensk friidrettsutøver.

Hun representerte Romania under Sommer-OL 2000, hvor hun tok bronse i høydehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mildred Wiley

**Mildred Wiley** (født 3. desember 1901, død 7. februar 2000) var en amerikansk friidrettsutøver.

Hun representerte USA under Sommer-OL 1996, hvor hun tok bronse i høydehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Immunterapi

Det er mange behandlinger som er en form for **immunterapi.**

Den vanligste formen for immunterapi i kreftbehandling i dag er såkalte immun-sjekkpunkthemmere. Det er legemidler som fjerner «bremseklossene» i immunforsvaret. På den måten aktiveres pasientens eget immunsystem til å angripe kreftcellene direkte. Målet med behandlingen er å gjøre immunsystemet i stand til å oppdage og fjerne kreftsvulstene. Behandling med sjekkpunkthemmere er per i dag godkjent i Norge for flere kreftformer.

Det gjøres også studier på kombinasjon av immunterapi med annen kreftbehandling som cellegift eller strålebehandling. Kombinasjon av ulike immunterapiformer har vist lovende resultater i enkelte studier. Enkelte utprøvende vaksiner og visse typer genterapi er også immunterapi.

Immunterapi gis som intravenøs infusjon via kanyle inn i en blodåre. Effekten av immunterapi kan vises allerede rett etter oppstart av behandlingen, men iblant kan det ta lang tid før man ser tydelig skrumping av kreftsvulstene.
Inter Primo

**Inter Primo AS** er et dansk multinasjonalt konsern innen ekstrudering av plast med hovedkontor sentralt i København, Danmark, med 14 produksjonsanlegg i 8 land og 1 kontor i Norge. Inter Primo AS er eid av Primo Holding AS.

Inter Primo fremstiller ekstruderte plastprofiler til en rekke ulike bransjer, inklusive medisin, offshore, bygg, transport og belysning.

Inter Primo har 894 ansatte i Europa og Kina og markedsfører sine produkter globalt. Konsernet er i dag et resultat av mer enn 20 fusjoner og oppkjøp siden Inter Primo ble grunnlagt i 1959 i Tistrup, Danmark.

Foretaket eies av Primo Holding AS som eies av 3 andre holdingselskaper; D. Grunnet Holding AS, F. Grunnet Holding AS og M. Grunnet Holding AS. Disse eies av styrets formann Fleming Grunnet og hans 2 døtre, Mette og Dorthe.

## Historie

### 1959
Primo etableres i Tistrup Danmark av entreprenøren Chresten Jensen. Foretakets plastprofiler ble solgt til isenkram og tømmerhandlere.

### 1977
Chresten Jensen selger sin andel av foretaket til Fleming Grunnet, hvor også de to foretakene Ureflex og Krone Plast, hjemmehørende i Danmark, inngår.

### 1984
Primo kjøper svenske Kontraplast AB, som har spesialisert seg på ekstrudering - Primos første investering utenlands – og etablerer Primo Sverige AB. I de følgende årene kjøper Primo den svenske plastfabrikanten Sondex og det finske OY WH Profil AB (et datterselskap av KWH Group) og etablerer således OY Primo Finland AB.

### 1986
Inter Primo grunnlegges. Primo UK grunnlegges året etter i Manchester, England.

### 1990
Primo kjøper 2 tyske plastprofilprodusenter og etablerer Primo Profile GmbH i Tyskland.

### 1995
OY Primo Finland kjøper en konkurrerende virksomhet og blir Finlands dominerende plastprofilprodusent. Samme år legger Primo UK ned sin virksomhet pga dårlig fremgang i det britiske markedet.

### 1996
Primo Sverige kjøper Smålandslisten AB som produserer ekstruderte silikonlister. Primo bygger en ny fabrikk i Zory, Polen, foretakets første fabrikk som bygges fra bunnen. Det polske datterselskapet Primo Profile Sp. Z. o. o er etablert og overtar plastprofilproduksjonen fra Spyra Polen

### 1997
Primo kjøper Vefi Profiler AS i Norge.

### 2000
Inter Primo etablerer hovedkontor på Vestergade i København, Danmark. Primo Danmark kjøper plastavdelingen for vinduer av Rationel Vinduer A/S.

### 2004
Primo Profile GmbH åpner en ny fabrikk i Berlin, Tyskland, og etablerer et samarbeide med den tyske plastvirksomheten Profilex og kjøper 25% andel av Profilex China i Zhuhai, Kina. Året før kjøpte Primo det danske plastekstruderingsselskapet OTV Plast AS.

### 2005
Primo Finland begynner å produsere i St Petersburg, Russland. Den svenske produksjonen intergreres i en ny fabrikk i Limmared i Västra Götaland.

### 2019
Etablering i Nederland: Primo kjøper Essentra Extrusion i Buitenpost i Nederland for 16,2 mill euro i juni 2019 og er dermed etablert i Nederland under navnet Enitor Primo. Konsernet feirer samme år sitt 60-årsjubileum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vladimir Fortov

**Vladimir Jevgenjevitsj Fortov** (), født 23. januar 1946 i Noginsk i Sovjetunionen, død 29. november 2020 i Moskva,) var en russisk fysiker som mellom mai 2013 og mars 2017 var ordførende for Det russiske vitenskapsakademi.

## Liv og virke
Vladimir Fortov tok eksamen ved Moskvas institutt for fysikk og teknologi () i 1968 og 1971. Han tok doktorgrad i 1976 ved samme universitet og ble i 1982 utnevnt til professor. Årene 1971 til 1986 virket han også ved Instituttet for den kjemiske fysikks problemer () i Tsjernogolovka ved Moskva. I 1986 ble Fortov ansatt ved Det forente institutt for høye temperaturer () i Moskva. I 1992 ble han direktør for dets institusjon for termodynamikk ved ekstreme tilstander, og i 2007 ble han direktør for hele instituttet.

Årene 1993 til 1997 var Fortov ordførende for Det russiske fond for grunnforskning (). Mellom 1996 og 1998 var han minister for vitenskap og teknikk i Russlands regjering.

Fortov ble fullverdig medlem av Det russiske vitenskapsakademi i 1991. Den 29. mai 2013 ble han valgt til organisasjonens ordførende og gav da uttrykk for intensjonen å virke for minsket byråkrati og bedre samarbeide mellom forskere og andre samfunnsinstitusjoner. Han ble formelt utnevnt til posten som ordførende 8. juli samme år. Mandatperioden som ordførende utløp i mars 2017.

Fortovs forskning har handlet om termodynamikk, sjokkbølger og plasmafysikk med tillempninger innen romfart, elektrisk pulsgenerering og energiproduksjon. I 2013 ble han tildelt utmerkelsen Global Energy Prize for forskning om materialegenskaper ved ekstreme og tidligere uutforskede termodynamiske tilstander, og utvikling av elektriske impulsgeneratorer drevet av kraftige sjokkbølger med tillempninger innen strømbegrensning, simulering av lynnedslag og energiomvandling. Prisen ble delt med den japanske kjemikeren Akira Yoshino.

## Utmerkelser
* Den rissiske føderasjons statspris (1997)
* European Physical Societys Hannes Alfvén-pris (2003)
* Unescos Albert Einstein-medalje (2005)
* Global Energy Prize (2013)
* Fedrelandets fortjenstorden av andre klasse (2016)

## Referanser
Det europeiske innovasjonsrådet

**Det europeiske innovasjonsrådet** (European Innovation Council - EIC), inngår i et finansieringsprogram under Europakommisjonen, med prosjekter fra enten enkeltstående forskere eller små og mellomstore bedrifter (SMB) som målgruppe. EIC skal fremme radikal og banebrytende (disruptiv) innovasjon og oppskalering i Europa. Det skal også fremme såkalte oppdrag («missions»), som er en portefølje av aktiviteter der en skal oppnå et målbart mål innenfor en gitt tidsramme og der aktivitetene skal ha effekt («impact») både for forskning og samfunn.

EIC er ment å være Europakommisjonens hovedkanal for banebrytende og markedsnær innovasjon og vil inkludere tilgang til risikokapital og støtte til små og mellomstore bedrifter med stort vekstpotensial. Verktøyet for enkeltstående kalles Stifinner («Pathfinder») og for SMB Aksellerator («Accellerator»).

En pilot for EIC ble etablert i 2017 under rammeprogrammet Horisont 2020. Fra 2021 ligger EIC under rammeprogrammet Horisont Europa.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
João Alves Filho

**João Alves Filho**  (født 3. juli 1941 i Aracaju i delstaten Sergipe i Brasil, død 24. november 2020 i Brasilia) var en brasiliansk politiker og sivilingeniør.

Han var governør av delstaten Sergipe fra 1983 til 1987, fra 1991 til 1995, og fra 2003 til 2007.  Fra 1987 til 1990 var han Brasils innenriksminister. Fra 1975 til 1979 og igjen fra 2013 til 2017 var han borgermester av Aracaju.

Han var gift med senatoren Maria do Carmo Alves. Han ble utsatt for beskyldninger om å ha mottatt bestikkelser for tildelingen av kontrakterfor offentlige prosjekter, i forbindelse med *[[Operação Navalha]]*.

Han døde 24. november 2020, i en alder av 79 år, i Brasília fra COVID-19.

## Referanser
Kiran Maheshwari

**Kiran Maheshwari** (født 29. oktober 1961 i Udaipur i Rajasthan i India, død 30. november 2020 i Gurugram i Haryana) var en  indisk politiker fra delstaten Rajasthan, tilhørende Bharatiya Janata Party.

Hun var parlamentsmedlem i Lok Sabha (2004–2009) der hun representerte valgkretsen Udaipur. I mai 2009 tapte hun imidlertid gjenvalg mot Sachin Pilot fra Kongresspartiet. 

Hun stilte så i 2013 til valg og ble innvalgt i Rajasthans lovgivende forsamling, med gjenvalg i 2018.

Hun testet positiv for covid-19 høsten 2020, og døde etter en måned, den 30. november, på Medanta-sykehuset i Gurugram i Haryana.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Benjamín Jiménez Hernández

**Benjamín Jiménez Hernández** (født 31. mars 1938 i Pénjamo i delstaten Guanajuato i Mexico, død 26. november 2020 i Hermosillo i delstaten Sonora) var en meksikansk katolsk biskop.

## Liv og virke
### Prest
Benjamín Jiménez Hernández studerte filosofi og teologi fra 1951 i presteseminaret der, og deretter ved det pavelige seminar i Montezuma i New Mexico i USA. Han ble presteviet 28. juli 1963 i katedralen i Culiacán.

I 1987 utnevnte Luis Rojas Mena, biskopen av Culiacán, ham til medlem av domkapittelet, og i 1988 ble han monsignore. Han var blant annet generalvikar av bispedømmet Culiacán.
### Hjelpebiskop i Culiacán
Pave Johannes Paul II utnevnte ham 13. mai 1989 til hjelpebiskop i Culiacán og titularbiskop av *Sullectum*. Den apostoliske delegat i Mexico, erkebiskop Girolamo Prigione, ordinerte ham 29. juni samme år til biskop; medkonsekratorer var Emilio Carlos Berlie Belaunzarán, biskop av Tijuana, og Luis Rojas Mena, biskop av Culiacán.
### Biskop av Culiacán
Den 4. oktober 1993 ble han utnevnt til biskop av Culiacán. Han tiltrådte embedet den 18. mars 2011.

Han døde i november 2020 som følge av covid-19.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
* Pave Pius X (1835–1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Girolamo Prigione (1921–2016) *1968
* Kardinal *Benjamín Jiménez Hernández*

## Referanser
Future Days (album)

***Future Days*** er det fjerde studioalbumet fra den tyske eksperimentelle rockgruppen Can, opprinnelig utgitt i 1973. Det er det siste Can-albumet som inneholder den japanske vokalisten Damo Suzuki.

På *Future Days* utdyper bandet de elementene de hadde begynt å utforske på tidligere album, i stor grad med tradisjonelle rockesangstrukturer. Med mer avslappet stemning enn noe bandet tidligere hadde spilt inn.

Albumet er på åttende plass på magasinet Rolling Stones liste over de 50 beste progressiv-rock albumene.

## Sporliste
Alle sporene er skrevet av Holger Czukay, Michael Karoli, Jaki Liebezeit, Irmin Schmidt og Damo Suzuki.

**Side A**

# «Future Days»     9:30
# «Spray»      8:29
# «Moonshake»      3:04

**Side B**

# «Bel Air»     19:53

## Medvirkende

* Holger Czukay - bass, kontrabass
* Michael Karoli - gitar, fiolin
* Jaki Liebezeit - trommer, perkusjon
* Irmin Schmidt - tastaturer, synthesizere
* Damo Suzuki - vokal, perkusjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Octopus (album)

***Octopus*** er det fjerde albumet fra det britiske progressive rockbandet Gentle Giant, utgitt i 1972. Det var bandets siste album med grunnlegger Phil Shulman og det første med den nye trommeslageren John Weathers, som ble hos bandet til oppløsningen i 1980. *Octopus* er fortsatt et høyt ansett eksempel på den progressive-rock sjangeren og regnes generelt for å representere starten på bandets topp-periode.

Albumets sanger er generelt basert på romaner og filosofer: «The Advent of Panurge» er inspirert av bøkene til Gargantua og Pantagruel av François Rabelais; «A Cry for Everyone» er inspirert av den algerisk-franske forfatteren Albert Camus' arbeid og tro, mens sangen «Knots» er inspirert av boken Knots av den skotske psykiateren R. D. Laing.

Albumet er nummer 16 på magasinet Rolling Stones liste over de 50 beste progressiv-rock albumene.

## Sporliste
**Side A**

# «The Advent of Panurge»  4:41
# «Raconteur Troubadour»  4:01
# «A Cry for Everyone» 4:04
# «Knots»  4:11

**Side B**

# «The Boys in the Band»  4:34 
# «Dog's Life»  3:11 
# «Think of Me with Kindness»  3:34 
# «River»  5:53

## Medvirkende
**Gentle Giant**

* Gary Green - elektrisk gitar (spor A1, A3, A4, B1, B4), perkusjon 
* Kerry Minnear - piano (spor A1-B1, B3, B4), Hammondorgel (spor A1-B1, B3, B4), Minimoog (spor A1, A3, B1, B4), elektrisk piano (spor A2, A4, B4) , Mellotron (spor A2, B3, B4), Clavinet (spor A1), cembalo (spor A4), kongelig (spor B2), vibrafon (spor A4, B4), cello (spor A2, B2), perkusjon, ledevokal ( spor A1, A4 og B3)
* Derek Shulman - vokal (spor A1-A4, B4), altsaksofon (spor B1) 
* Phil Shulman - trompet (spor A1, A2), tenorsaksofon (spor A4, B1), mellofon (spor B3), vokal på (spor A1, A4, B2 og B4)
* Ray Shulman - bassgitar, fiolin (spor A2, B1, B2), bratsj (spor B2), elektrisk fiolin (spor A4, B4), akustisk gitar (spor B2), perkusjon
* John Weathers - trommer (spor A1-B1, B3, B4), bongoer (spor A3, B4), varispeed cymbal (spor A4, B4), xylofon (spor A4, B2)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fatih Karagümrük SK

**Fatih Karagümrük Spor Kulübü** (stiftet 1926) er en tyrkisk sportsklubb fra bydelen Fatih i Istanbul.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hatayspor

**Hatayspor** (stiftet 1967) er en tyrkisk sportsklubb fra byen Antakya i provinsen Hatay. Klubben spilte sin første sesong i den tyrkiske øverste divisjon Süper Lig i 2020–21

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Çaykur Rizespor

**Çaykur Rizespor Kulübü** (stiftet 19. mai 1953) er en tyrkisk sportsklubb fra Rize. Laget er sponset av teprodusenten Çaykur.

## Spillerstall
Oppdatert 7. mai 2022.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sivasspor

**Sivasspor** (stiftet 9. mai 1967) er en tyrkisk sportsklubb fra Sivas. Lagets beste plassering er en 2. plass i Süper Lig sesongen 2008–09.

## Spillerstall
Oppdatert 11. mai 2022.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Muhammad Adil Siddiqui

**Muhammad Adil Siddiqui** (urdu: محمد عادل صدیقی ; sindhi: محمد عديل صديقي), født 12. mai 1963 i Karachi i Pakistan, død 30. november 2020 samme sted) var en pakistansk politiker.

Han tok utdannelse ved Karachi University. Han ble innvalgt i Provincial Assembly of Sindh - provinsen Sindhs ettkammerforsamling - som representant for Mutahida Quami Movement, en sekulær politisk gruppering, for valgkretsen PS-100 KARACHI-XII ved valgene i 2013.

Han døde 30. november 2020 av covid-19.

## Referanser
Büyükşehir Belediye Erzurumspor

**Büyükşehir Belediye Erzurumspor** (stiftet 2005) er en tyrkisk sportsklubb fra Erzurum. Lagets første sesong i Süper Lig var 2018–19.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pino Van Lamsweerde

**Giuseppe «Pino» Van Lamsweerde** (født 18. september 1940 i Torino i Italia, død 10. april 2020 i Paris) var en belgisk filmregissør og animatør av italiensk bakgrunn.

## Biografi
Pino Van Lamsweerde vokste opp og studerte i et studio i Milano, og der gjorde han seg sine første erfaringer som animatør. I 1968 flyttet han til Canada, og fortsatte sine studier der, og arbeidet for National Film Board of Canada.

I 1973 var han del av et produksjonsteam på femten som frembragte filmen *Man: The Polluter*. FHan var deretter animatøt for kortfilmer og fjernsynsfilmer, blant annet i noen episoder av serien *Wait Till Your Father Gets Home*. Tidlig i 1980-årene arbeidet han for Atkinson Film-Arts og regisserte «Harry Canyon»-segmentet i filmen *[[Heavy Metal (film)|Heavy Metal]]* og noen fjernsynsproduksjoner.

Han flyttet så til Paris. Der regisserte han sin eneste lange kinofilm, *[[Astérix chez les Bretons]]* (1986 - i Norge: *Asterix hos britene*), og atbeidet med storyboard for fjernsynsserien *The Smoggies*. I 1990-årene arbeidet han med storyboards for fjernsynsseriene *[[Headlines]]* og *[[Junior le terrible]]*, og mellom 2004 og 2006 arbeidet ham med fjernsynsseruiiene *[[Code Lyoko]]*, *[[Monster Allergy]]* og *[[Cacciatori di draghi]]*.

Han døde i Paris den 10. april 2020, i en alder av 79 år, som følge av covid-19.

## Filmografi i utvalg
### Regissør
*1973: *Man: The Polluter*
*1981: *Métal hurlant (Harry Canyon)*
*1983: *The Care Bears in the Land Without Feelings*
*1984: *The Care Bears Battle the Freeze Machine*
*1985: *The Velveteen Rabbit*
*1985: *Rumpelstiltskin*
*1986: *Astérix chez les Bretons*
*1993: *Spirou*

### Animatør
*1971: *Tiki Tiki*
*1971: *In a Nutshell*
*1973: *Man: The Polluter*
*1973-1974: *Wait Till Your Father Gets Home* (5 episoder)
*1975: *The Energy Carol*
*1978: *The Little Brown Burro*
*1979: *The New Misadventures of Ichabod Crane*
*1979: *Tukiki and His Search for a Merry Christmas*
*1981: *Métal hurlant*
*1990: *Le Prince Casse-noisette*
*1992: *La Légende de Croc Blanc*
*2004: *Chasseurs de dragons*
*2006: *Monster Allergy*

### Storyboardør
*1983: *The Care Bears in the Land Without Feelings*
*1983: *Cross Country*
*1984: *The Care Bears Battle the Freeze Machine*
*1985: *Rumpelstiltskin*
*1986: *Astérix chez les Bretons*
*1989: *SOS Polluards*
*1993: *Spirou*
*1994: *Junior le terrible* (13 episoder)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Meisfjordgården

**Meisfjordgården** er et tidligere gårdsbruk i Sandnessjøen. Gården ligger rett sør for Sandnesvågen, en av de beste havner på denne del av øya Alsta.

Gården er kjent for et omfattende arkeologisk funn av en jernaldergård. Funnet omfatter to gårdshauger, stolpehull som spor etter jernalderhus, kokegrop og dyrkingsflate (spor etter åker). Funnene representerer seks ulike tidsrom, dyrkingssporene som er 14C-datert til Kr.f. er eldst.

På området er reist en rekonstruksjon av jernalderhuset og en minnebauta for Torolv Kveldulvsson som bodde på gården Sandnes på øya Alsta.

Lokaliteten brukes til historiske spill, der husfruen Sigrid på Sandnes er en hovedperson.

KulturminneID	126863-5

## Litteratur
* Birgitta Wiik: kap. Jernalderen. I Helgelands historie. Bind I. 1985.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Helgelands historieGardshaug på Sandnes
Tatjana Grigorijeva

**Tatjana Grigorijeva** (født 8. oktober 1975) er en australsk friidrettsutøver.

Hun representerte Australia under Sommer-OL 2000, hvor hun tok sølv i stavsprang. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lene Thorén

**Lene Thorén** (født 1980) er en norsk styrkeløfter som representerer Sande Kraftsportklubb.

Hun vant to NM-gull og seks NM-sølv i perioden 2016–2022.

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*  Lene Thorén – Norges Styrkeløftforbund
Hege Berge

**Hege Berge** (født 1982) er en norsk styrkeløfter som representerer Sande Kraftsportklubb.

Hun vant fem NM-gull, ett NM-sølv og tre NM-bronse i perioden 2005–2025.

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*  Hege Berge – Norges Styrkeløftforbund
Renate Loraas

**Renate Loraas** (født 1984) er en norsk tidligere styrkeløfter fra Bodø som representerte Oslo SK.

Hun vant fire NM-gull i perioden 2007–2010.

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*  Renate Loraas – Norges Styrkeløftforbund
Julie Fosseide

**Julie Fosseide** (født 1992) er en norsk styrkeløfter fra Kolbotn som har representert KK-67 og Oslo SK.

Hun vant tre NM-gull i perioden 2015–2023.

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*  Julie Fosseide – Norges Styrkeløftforbund
Yvette Williams

**Yvette Williams** (født 25. april 1929, død 13. april 2019) var en newzealandsk friidrettsutøver.

Hun representerte New Zealand under Sommer-OL 1952, hvor hun tok gull i lengdehopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elżbieta Krzesińska

**Elżbieta Krzesińska** (født 11. november 1934, død 29. desember 2015) var en polsk friidrettsutøver.

Hun representerte Polen under Sommer-OL 1956, hvor hun tok gull i lengdehopp. Hun tok også bronse i samme øvelse under Sommer-OL 1960.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viorica Viscopoleanu

**Viorica Viscopoleanu** (født 8. august 1939) er en rumensk friidrettsutøver.

Hun representerte Romania under Sommer-OL 1968, hvor hun tok gull i lengdehopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Angela Voigt

**Angela Voigt** (født 18. mai 1951, død 11. april 2013) var en tysk friidrettsutøver.

Hun representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor hun tok gull i lengdehopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lotay Tshering

**Lotay Tshering** (født 10. mai 1969) er en bhutansk lege og politiker. Fra 7. november 2018 til 24. januar 2024 var han landets statsminister. Han har også vært president for partiet Druk Nyamrup Tshogpa siden 14. mai 2018.

Han er utdannet i medisin ved Universitetet i Dhaka og Bangabandhu Sheikh Mujib Medical University i Dhaka, Bangladesh, og han har også Master of Business Administration fra Universitetet i Canberra, Australia. Han arbeidet som lege i hjemlandet til 2013 da han gikk over i politikken.

Han stilte til valg til nasjonalforsamlingen i 2013, men ble ikke innvalgt. I mai 2018 ble han valgt til president i partiet Druk Nyamrup Tshogpa (DNT). Fem måneder senere ble han innvalgt i nasjonalforsamlingen, og hans parti fikk flertall. DNT dannet deretter regjering, og Lotay Tshering etterfulgte Tshering Tobgay fra Folkets demokratiske parti som statsminister. Han ble Bhutans tredje demokratisk valgte statsminister, og den første for partiet DNT.

Ved valget i 2023/2024 mistet hans parti flertallet, og den tidligere statsministeren Tshering Tobgay overtok igjen som statsminister.

## Referanser
Lakhdar Bouregaa

**Lakhdar Bouregaa** (født 15. mars 1933 i El Omaria i Fransk Algerie, død 4. november 2020 i El Biar i Algerie) var en algerisk selvstendighetskjemper. 

Han var kommandant i *[[Armée de libération nationale]]* fra 1956 til 1962. Han var motstander av Oujda-gruppen etter et sammenstøt sommeren 1962. Han var med på å grunnlegge Front des Forces Socialistes i 1963.

Han var en nøkkelfigur under de algeriske protestene i 2019–20.

Bouregaa døde av covid-19 i El Biar den 4. november 2020 i en alder av 87 år.

## Referanser
Astrid Margrethe Sølvberg

**Astrid Margrethe Sølvberg** er en norsk pedagog og forsker. Hun er professor ved Institutt for pedagogikk og livslang læring (IPL) ved NTNU i Trondheim. Hennes faglige interesse er vilkår for læring i høyere utdanning og arbeidsliv.

Hun er datter av de tidligere NTNU-professorene professor emerita Ingeborg Sølvberg og professor emeritus Arne Sølvberg, og søster av næringslivslederen Ingrid Sølvberg.

## Utdannelse og karriere
Sølvberg ble cand.mag. i pedagogikk ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Trondheim i 1991.  

I 1993 ble hun cand.polit. samme sted, med avhandlingen *Visualisering som læringsstrategi for elever på sjette klassetrinn*. 

I 2003 fikk hun en dr.polit.-grad i pedagogikk ved NTNU, med avhandlingen *IKT i skolen : en studie av relasjoner mellom bruk av IKT på 8. klassetrinn og noen motivasjonelle faktorer.* Under dette arbeidet var hun en tid (1999) gjesteforsker ved University of California, Santa Barbara (UCSB).

Etter avsluttet doktoravhandling var hun en tid ansatt som høyskolelektor i pedagogikk ved Høgskolen i Sør-Trøndelag, og som forsker ved det nasjonale fagorganet for kompetansepolitikk, Vox, sin forskningsavdeling i Trondheim. 

Vox' forskningsavdeling i Trondheim ble i 2004 overført til NTNU, og fra dette året har Sølvberg vært ansatt ved NTNU i ulike stillinger:

I perioden 2004–2010 var hun først forsker, deretter en tid leder, ved NTNU, Enheten Voksne i livslang læring (ViLL). I 2010 ble NTNU, Institutt for voksnes læring og rådgivningsvitenskap (IVR) dannet, ved at ViLL ble slått sammen med faggruppen rådgivning fra Pedagogisk institutt. Sølvberg ble ansatt som førsteamanuensis der i 2012, og deretter som professor, fra september 2015. I 2016 ble det foretatt en ny endring i instituttstrukturen ved NTNU, i forbindelse med fusjonen med høyskolene i Gjøvik, Sør-Trøndelag og Ålesund. Institutt for pedagogikk og livslang læring (IPL) ble dannet ved en sammenslåing av enhetene IVR og Pedagogisk institutt. I tillegg er Norsk senter for barneforskning og Seksjon for universitetspedagogikk (UNIPED) en del av det nye instituttet. Sølvberg fortsatte som professor ved instituttet etter omorganiseringen.

## Publikasjoner

* 
I tillegg til vitenskapelige publikasjoner, formidler Sølvberg også informasjon om emner innenfor sine fagområder via aviser og ikke-refererte tidsskrifter. Eksempler:

Hennes forskning har også vært omtalt i Gemini.no : forskningsnytt fra NTNU og SINTEF. Eksempler: «Lærer bedre med mobil» og «Førerkortet – veien til den norske kulturen».

## Verv og medlemskap
Hun er medlem av forskergruppen COOL (Conditions for learning in higher education and work) ved IPL.

I 2019 ble hun innvalgt som medlem i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

## Referanser og noter


## Eksterne lenker
*
Karen Hesthammer

**Karen Hesthammer** (født 1994) er en norsk styrkeløfter fra Drøbak som representerer Oslo SK.

Hun vant sju NM-gull i perioden 2014–2022.

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*  Karen Hesthammer – Norges Styrkeløftforbund
Sheila Sherwood

**Sheila Sherwood** (født 22. oktober 1945) er en britisk friidrettsutøver.

Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 1968, hvor hun tok sølv i lengdehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Diana Jorgova

**Diana Jorgova** (født 9. desember 1942) er en bulgarsk friidrettsutøver.

Hun representerte Bulgaria under Sommer-OL 1972, hvor hun tok sølv i lengdehopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kathy McMillan

**Kathy McMillan** (født 7. november 1957) er en amerikansk friidrettsutøver.

Hun representerte USA under Sommer-OL 1976, hvor hun tok sølv i lengdehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petten

**Petten** er en landsby i Schagen kommune i Noord-Holland. Like nord for Petten ligger energiforskningssenteret til Det felles forskningssenter til Europakommisjonen.
Fil:Petten Forschungsreaktor.jpg|Petten Forskningsreaktor tilhørende Det felles forskningssenter under Europakommisjonen.
Fil:ECN-terrein Petten.jpg|Energieonderzoek Centrum Nederland tilhører Nederlands energimyndigheter.
Fil:Strand Petten.jpg|Stranden i Petten.


## Referanser
Eliana Gaete

**Eliana Gaete Lazo** (født 1932 i María Elena i Antofagasta) er en chilensk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp, hekkeløp og lengdehopp. Hun ble søramerikansk mester på 4 x 100 meter stafett i 1954, og har mange medaljer fra Søramerikansk mesterskap i friidrett og Panamerikanske leker i perioden 1947 til 1960.

## Idrettskarriere
Gaete deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1947, som ble arrangert i Brasil, og fikk der bronse i lengdehopp, bak Noëmi Simonetto og Wanda dos Santos Hun deltok igjen i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1949, og fikk der bronse på 80 meter hekk. Året etter ble det arrangert et uoffisielt Søramerikansk mesterskap i friidrett 1950, og Gaete vant der 100 meter og 80 meter hekk, og hun fikk sølv i lengdehopp. Under Panamerikanske leker 1951 vant hun 80 meter hekk, og hun fikk sølv på 4 x 100 meter stafett, sammen med Adriana Millard, Hildegard Kreft og Beatriz Kretschmer

Under uoffisielt Søramerikansk mesterskap i friidrett 1953 fikk hun sølv på 80 meter hekk, bak Wanda dos Santos. Hun kom på andreplass på 80 meter hekk under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1954, og Chile vant her 4 x 100 meter hekk. Hun vant på nytt 80 meter hekk under Panamerikanske leker 1955, der Chile kom på tredjeplass på 4 x 100 meter stafett. Hun fikk tre medaljer under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1956. Individuelt fikk hun sølv på 80 meter hekk, bak Wanda dos Santos, og hun fikk bronse på 100 meter. I tillegg fikk Chile sølv på 4 x 100 meter stafett. Hun deltok i Iberoamerikanske leker 1960, der hun fikk bronse på 80 meter hekk og på 4 x 100 meter stafett, og hun deltok i Panamerikanske leker 1963, der hun kom på åttendeplass på 800 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Eliana Gaete - Athletics Podium
Laurits Saltveit

**Laurits Saltveit** (født 31. desember 1913 i Skåre ved Haugesund, død 17. oktober 1999) var en norsk germanist og professor i tysk filologi ved Universitetet i Oslo fra 1963 til 1983.

## Liv
Saltveit vokste opp som nest yngst blant ti søsken. Han mistet moren da han var bare to år gammel. Etter å ha tatt *[[examen artium]]* ved latinlinjen ved gymnaset i Haugesund begynte han å studere filologi ved Universitetet i Oslo. I året 1939–40 hadde han et studieopphold som stipendiat ved universitetene i Jena og Hamburg, hvor Conrad Borchling, en kjent forsker på nedertysk, var en av lærerne hans. Etter det tyske angrepet på Norge vendte han tilbake til Oslo og skrev en hovedoppgave om nedertysk diktning. I 1941 fikk han historisk-filosofisk embetseksamen.

I 1942 ble Saltveit ansatt som lektor i norsk ved Universitetet i Hamburg. I denne stillingen besøkte han nordmenn i norske fangeleirer i Tyskland sammen med Hiltgunt Zassenhaus og de norske sjømannsprestene i Hamburg. Han kunne også besøke den fengslede rektoren ved Universitetet i Oslo Didrik Arup Seip. Da Universitetet i Oslo ble stengt gikk han av fra stillingen som lektor, men fortsatte arbeidet blant de norske fangene, helt til forholdene for dette arbeidet ble vanskeligere og han i 1943 fant det best å reise til Sverige.

Etter krigen var Saltveit lektor i Haugesund gymnas og i Narvik, før han i 1949 ble ansatt for å undervise i tysk ved det nyopprettede Universitetet i Bergen. I 1962 fikk han doktorgraden for en avhandling om tysk futurum, og ble året etter utnevnt til professor i tysk filologi ved Universitetet i Oslo.

Som pensjonist bodde han i Haugesund. I 1994 utga han selvbiografien *Bortskjemt av vår Herre. Trekk fra eget liv og fra en annerledes krig*.

## Verk
Som tysk filolog dreide Saltveits arbeid seg både om tysk språk og litteratur. I *[[Edda (tidsskrift)|Edda]]* skrev han en artikkel om Hermann Hesses roman *[[Das Glasperlenspiel]]*. Men flest artikler skrev han om emner innenfor moderne tysk grammatikk og om tyske dialekter. Han oversatte dessuten Didrik Arup Seips *Norsk språkhistorie til omkring 1370* til tysk under tittelen *Norwegische Sprachgeschichte* (1970).

## Utmerkelser
Saltveit var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1963. Han fikk det vesttyske *[[Bundesverdientkreuz]]* i 1971 og Goethe-medaljen i 1979.

## Referanser


## Litteratur
*
Sérgio Trindade

**Sérgio Campos Trindade** (født 14. desember 1940 i Rio de Janeiro i Brasil, død 18. mars 2020 i New York i USA) var en brasiliansk kjemiingeniør og forsker, spesialist på fornybar energi og forretningsrådgiver for bærekraft.

## Biografi
Sérgio Trindade tok eksamen i kjemi ved Universidade Federal do Rio de Janeiro, og tok senere doktorgrad ved Massachusetts Institute of Technology..

Trindade var en koordinerende hovedforfatter for  kapittel i en rapport fra Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC), *Methodological and Technical Issues in Technology Transfer*, i 2000. IPCC fikk i 2007 som organisasjon Nobels Fredspris ford dens medarbeideres innsats. Panelet delte Nobelprisen med Al Gore.

Han var medlem av *Scientific Committee for Environmental Problems*, et organ tilknyttet Unesco.

Han døde i en alder av 79 år i New York, hvor han hadde levd i 30 år, av komplikasjoner forårsaket av covid-19.

## Referanser
Elsebeth Gerner Nielsen

**Elsebeth Gerner Nielsen** (født 5. januar 1960 i Favrholt, Åsted Sogn) er generalsekretær for Folkehøjskolernes Forening i Danmark, tidligere rektor for Designskolen Kolding, og tidligere minister.

Hun var folketingsmedlem for Det Radikale Venstre for Vejle Amtskreds fra 21. september 1994 og kulturminister fra 23. mars 1998 til 27. november 2001.

## Bakgrunn
Nielsen har realeksamen fra Ravnshøj Skole i 1977, studenteksamen fra Frederikshavn 1980, og cand.rer.soc. fra Odense Universitet 1980 til 1986. 

Hun har vært instruktør ved Odense Universitet 1982-1986 og undervisningsassistent samme sted 1986-1988. Hun arbeidet som prosjektleder på kulturhuset Bolbro Brugerhus 1986-1988, som fullmektig ved sosial- og helseforvaltningen i Storstrøms Amt 1988-1989. Hun var deretter ansatt som konsulent ved Udviklingscenteret for Folkeoplysning og Voksenundervisning 1989-1992, fra 1992 forskningsleder samme sted.

## Politiske karriere
Nielsen var styremedlem i Det Radikale Venstre i Sydfalster fra 1993, og fra samme år medlem av partiets hovedstyre.

Har skrevet »Fremtidens AOF«, 1991, »Folk og museer«, 1992, og »På tværs av de kulturfondsstøttede initiativer«, 1993. Hun var også medforfatter av »Bæredygtigt landbrug«, 1991, »Landdistriktet leve?«, 1991, og »Miljø og udvikling« i BRUD, 1994.

Nielsen har vært sitt partis kandidat i Koldingkredsen siden 1992.

### Kontrovers om hijab
Den 26. april 2007 deltok Gerner Nielsen i en fotoseance ikledt hijab (muslimsk hodeplagg) . Det var meningen at denne markeringen skulle være et motsvar til Dansk Folkeparti og Søren Krarup som skarpt har kritiseret hodeplagget. Noen dage senere utspant det seg i en åpen debatt i partiet, hvor blant andre Naser Khader i en intern e-post kritiserte henne for å "gå islamistenes ærend". Partiets formann, Marianne Jelved, valgte imidlertid å forsvare hennes handling, og uttalte at det for henne er avgjørende å være i et parti, hvor man kan bruke sin ytringsfrihet som man vil.
Som konsekvens av Gerners tørklæde-happening forlod den radikale rådmann på Frederiksberg, Pernille Høxbro, partiet etter 25 års medlemskab.

## Videre karriere
Elsebeth Gerner Nielsen offentliggjorde 6. september 2007, at hun per 1. januar 2008 vill forlade Folketinget til fordel for en stilling som rektor for Designskolen i hjembyen Kolding.

Etter tolv år som rektor ved designskolen skiftet Nielsen 1. januar 2020 til en rolle som generalsekretær for Folkehøjskolernes Forening i Danmark.

Nielsen har styreposter i Spar Nord Fonden, Grundfos-fonden/Poul Due Jensen Fonden og Prins Nikolais og Prins Felix' Fond.

## Privatliv
I mars 2020 ble Nielsen innlagt på Kolding Sygehus med COVID-19 under den verdensomspennende coronavisuspandemien. Hun ble utskrevet igjen 1. april.Højskolernes generalsekretær Elsebeth Gerner Nielsen indlagt med Corona-virus. Folkehøjskolernes Forening. Hentet 24/4-2020

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mai Villadsen

**Mai Villadsen** (født 26. desember 1991 i Herning) er et dansk folketingsmedlem, valgt for Enhedslisten i Nordsjællands storkrets ved folketingsvalget 5. juni 2019 med 2.572 personlige stemmer. 
Hun var i en kort periode formann for Danske Gymnasieelevers Sammenslutning i 2012.

## Folketinget
Mai Villadsen er medlem av
*Barne- og undervisningsutvalget
*Klima-, energi- og forsyningsutvalget
*Kulturutvalget
*Likestillingsutvalget
*Miljø- og matvareutvalget
*Uddannelse- og forskningsutvalget 

### Ordførerverv
*Idrettsordfører
*Klimaordfører
*Kulturordfører
*Likestillingsordfører
*Miljøordfører
*Naturordfører
*Utdannelse- og forskningsordfører
*Utdannelsesordfører

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
*
Irina Melesjina

**Irina Aleksandrovna Melesjina** (russisk: Ирина Александровна Мелешина, født 25. mai 1982) er en russisk friidrettsutøver.

Hun representerte Russland under Sommer-OL 1996, hvor hun tok sølv i lengdehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arne Altern

**Arne Altern** (1903–1995) var en norsk radioprogramleder og gårdbruker. Han ledet *[[Landbrukshalvtimen]]* i NRK Radio i mer enn 25 år.

## Bakgrunn og utdannelse
Arne Altern vokste opp på Bestum i Aker. Han tok agronomeksamen ved Vinterlandbruksskolen i Kristiania i april 1923. Deretter arbeidet han fire år som agronom ved gårder på Romerike, i Bærum og i Danmark. Han lærte fransk ved å arbeide i gartneri og frøforretning i Paris. Senere studerte han ved Norges Landbrukshøgskole (NLH), hvor han tok eksamen i 1931. Deretter arbeidet han ved Statens Frøkontroll, ved Åkervekstforsøkene på NLH, og med planlegging av driftsbygninger for Akershus Landbruksselskap. Ellers arbeidet han også som frilans reklamemann.

I 1934 giftet Arne Altern seg med arkitekten Ingeborg Dobloug (1903-1976), som var fra Furnes ved Hamar. Samme året kjøpte han gården Nord-Fure på Østmodum, som ekteparet drev frem til 1946. I denne tiden hadde han også «attåtnæring» i Statens kornforretning, som kornoppkjøper og mølleinspektør i Modum og Sigdal.

Ekteparet fikk seks barn fra 1935 til 1947. Fem av barna vokste opp.

## Landbrukshalvtimen
Altern ble ansatt som landbruksmedarbeider i Norsk rikskringkasting i 1946. Han hadde denne stillingen til 1973, bare avbrutt av ett år hvor han var ansatt som reklamemedarbeider i Norsk Leca. Med sin personlighet og allsidige interesser maktet Arne Altern å gjøre det ukentlige landbruksprogrammet til en institusjon med bredt nedslagsfelt hos norske radiolyttere. Gjennom Landbrukshalvtimen knyttet han matnyttig informasjon rettet mot yrkesutøvere sammen med formidling av naturopplevelser og de langsiktige kulturhistoriske linjene i samfunnet.

## Blaafarveværket
Som mølleinspektør reiste Arne Altern en del rundt i Modum. I 1938 var det blitt besluttet å rive glasshytta ved det nedlagte gruve- og industrianlegget på Modum. Altern tok da initiativ til å ta vare på anlegget. Til tross for at rivningsarbeidene hadde startet, klarte Arne Altern – sammen med støttespillere som han mobiliserte – å snu prosessen og dermed legge grunnlag for det som etterhvert skulle bli kulturinstitusjonen Blaafarveværket. Alterns redningsaksjon er beskrevet i Håvard Alterns bok *Arne Altern tok affære*.

## Utmerkelser og priser

* 1975 – Kongens fortjenestemedalje i gull for arbeidet med radioens landbruksprogrammer og med programmer om geologi, arkeologi og kulturhistoriske emner.
* 1971 – Lytterforeningens pris
* 1973 – Selskapet for Norges Vels medalje «for særlig fortjenestfull innsats ved formidling av informasjon om landbruk».

## Litteratur

* Steinar Brauteset; Landbrukshalvtimen. Samlaget 1983
* Håvard Altern; Arne Altern tok affære. Eget forlag 2020.
Victoria Velásquez

**Victoria Velásquez** (født 18. juli 1991 i København) er en dansk politiker og medlem av Folketinget for Enhedslisten siden 2019. Hun er *Yrkes-, Nærings- og Europarådsordfører.* 

Hun har vært medlem av Enhedslisten og Socialistisk UngdomsFront siden 2008. 

## Karriere
Victoria Velásquez gikk på Avedøre Gymnasium fra 2007 til 2010, og var i gymnasietiden involvert i politikk som bl.a. elevrådsformann og ungdomsformann i HK. Hun ble Cand.soc. i arbeidsstudier og sosialvitenskap fra Roskilde Universitet i 2017. Hun har arbeidet som elevrådskonsulent i Landssammenslutningen av Handelsskoleelever fra 2011 til 2014, deretter som kampanjekonsulent for fagforeningen Prosa fra 2014 til 2016, og senere for HK/Danmark fra 2016, først som Ungdomsorganisator og deretter organisering- og utviklingskonsulent. 

Victoria Velásquez var aktiv i valgkampen i 2007 for Enhedslisten der hun også startet en lokalgruppe i Hvidovre for Socialistisk UngdomsFront. I 2009 var hun kandidat til kommunevalget og i 2011 var hun folketingskandidat i Københavns Omegn hvor hun fikk 4. flest stemmer for Enhedslisten. Hun var i 2014 kandidat til Europa-Parlamentet for Folkebevægelsen mod EU,, var ved valget i 2015 folketingskandidat for Enhedslisten for Københavns Storkreds og ble etter valget i 2015 folketingskandidat for Enhedslisten for Fyns Storkreds og ble da folketingsmedlem for Enhedslisten på landsplan med 4. flest stemmer. Internt i partiet har Victoria Velasquez også solid støtte hvor hun er nummer 3 i partiets interne urafstemning. 

Ved Folketingsvalget 2019 ble hun innvalgt for Enhedslisten i Fyns Storkreds hvor hun var nominert som nr 1. Etter Folketingsvalget ble hun *Yrkes-, Nærings- og Europarådsordfører, og hun er også medlem av Europarådets Parlamentariske forsamling.*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
*
Sonja Vera Albrink

**Sonja Vera Albrink** (født *Sonja Vera Hansen* 21. august 1948, død 27. august 2012) var en dansk politiker som var medlem av Folketinget for Centrum-Demokraterne fra 1989 til 2001.

Albrink tok utdannelse innen skatt og revisjon ved Vejle kommune i 1967 samt som sekretær ved Sekretærskolen i Århus i 1968. Hun arbeidet som direksjonssekretær 1969 til 1971, som skatterevisor ved Amtsskatteinspektoratet i København 1971 til 1973, ved Hørsholm kommunes skatteforvaltning 1973 til 1977 og ved Amtsskatteinspektoratet i Holte 1977 til 1981. I 1981 ble hun medlemssekretær hos Centrum-Demokraterne.

Hun ble nominert til Folketinget første gang i Juelsmindekredsen i 1982, og var vararepresentant på Folketinget 7. mai til 13. mai og 30. oktober til 13. november 1984, igjen 9. oktober til 27. oktober 1986 og 2. oktober til 2. november 1987. Hun skiftet til Horsenskredsen i 1988 og opplevde å bli innvalgt 17. mai 1989. Sonja Albrink satt på Folketinget frem til 20. november 2001 og var fra 1990 valgt i Koldingkredsen. I Folketinget var hun bl.a. medlem av rettsutvalget, næringsutvalget, skatteutvalget, sosialutvalget og miljøutvalget som sitt partis ordfører.

I 1999 ble hun Ridder af Dannebrog.

Sonja Albrink døde i 2012 og ble bisatt fra Helleruplund Kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sonja Albrinks biografi på Folketingets hjemmeside
Yvonne Herløv Andersen

**Yvonne Herløv Andersen** (født 1942) er en dansk politiker og tidligere minister for Centrum-Demokraterne.

Yvonne Herløv Andersen ble født i København som datter af maskinsnekker Svend Åge Herløv Larsen og syerske Åse Johna Lintrup Herløv Larsen. Hun har to børn, Martin og Dorthe og er gift med Birthe Merete Smedegaard Knudsen.

Andersen var sosialminister i Poul Nyrup Rasmussens første regering fra 11. februar til 27. september 1994, og helseminister i hans andre regering fra 27. september 1994 til 20. desember 1996.

I tillegg var hun folketingsmedlem for Vestsjællands Amtskreds fra 1977–1979 og på nytt fra 1981 til 1984. Hun representerte også Fyns Amtskreds på Folketinget fra 1987 til 1988 samt Frederiksborg Amtskreds fra 1998 til 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Folketingets hjemmeside om Yvonne Herløv Andersen