open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hillevi Svedberg

**Hillevi Svedberg** (1910–1990) var en svensk arkitekt. Hun har designet flere bygninger rundt i Sverige, blant annet barnehager i Örebro, Nyköping og Kalmar. Som arkitekt ble hun en viktig bidragsyter på å forme menneskers hverdag, etter funksjonalismens gjennombrudd.

## Utdanning
Hun utdannet seg til å bli arkitekt ved Tekniska Högskolans avdeling for arkitektur (KTH) i Stockholm fra 1929–1933.

## Liv og virke
Hillevi Svedberg var datter av nobelprisvinneren og kjemikeren Theodor Svedberg, og den politiske og sosiale aktive legen Andrea Andreen. 

Det sosiale engasjementet var drivende for karrieren hennes, og hun befant seg i radikale og intellektuelle kretser fra ung alder. Hun viste allerede interesse for det sosiale engasjementet i forbindelse med hennes eksamen. Prosjektet handlet om å anskaffe bad og dusjrom i arbeiderboliger, som ikke var en selvfølge på den tiden. Det ble stilt mange spørsmål ved, og en del av arbeidet ble publisert i det radikale tidsskriftet *Architecture and Society.* I 1937 får hun stipend fra Sverige-Amerika-stiftelsen til å studere low-cost housing prosjekt i USA. 

Etter endt utdannelse i 1933 jobbet hun på Sven Markelius sitt kontor, med det banebrytende Kollektivhuset på John Ericssonsgate på Kunstholmen i Stockholm. Kollektivhuset var på mange måter et feministisk prosjekt, som skulle hjelpe familier å kombinere yreksliv med familielivet, spesielt for kvinner. Politikeren og diplomaten, Alva Myrdal, var også en sentral bidragsyter i prosjektet.  Hun slutter etter hvert å jobbe for Sven Markelius i 1935. Til tross for mye sykdom i løpet av livet, jobber Svedberg aktivt som arkitekt, foreleser og redaktør frem til 70-årene. Hun ble spesielt ekspert på bosteder, kollektivhus og bygninger for barnehager.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rhynchitobius

***Rhynchitobius*** er en slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. 

## Utseende
Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6&nbsp;mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.

## Levevis
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. De aller fleste artene lever på busker og trær, noen få på urter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Familien **[[snutebladrullere]], [[Rhynchitidae]]** Gistel, 1856
***** Stammen **[[Auletini]]** Desbrochers des Loges, 1908
****** Understammen Pseudomesauletina Legalov, 2003
******* Slekten ***Rhynchitobius*** Sharp, 1889 
******** *[[Rhynchitobius longicollis]]* Sharp, 1889
******** †*[[Rhynchitobius tanyrhinus]]* Poinar & Legalov, 2015
******** †*[[Rhynchitobius xuthocolus]]* Poinar & Legalov, 2015

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Erling Einar Angell Thiis

**Erling Einar Angell Thiis** (1870–1958) var en norsk ingeniør og initiativtageren til oppkjøpet av kullfeltene i Longyearbyen på Svalbard. 

## Referanser
Dada Masiti

**Mana Sitti Habib Jamaladdin** (ca. 1804–1921), kjent som **Dada Masiti** (bestemor Masiti) var en somalisk lærd, poet og mystiker. Hun var også et symbol på en innflytelsesrik kvinne for mange somaliske kvinner.  

Hun ble i sin levetid kåret til islamsk helgen, og UNESCO inkluderte henne i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie. 

## Biografi
Dada Masiti ble født i havnebyen Tunda (også skrevet Chundwa eller Tchundwa), en kystby på øya Pate i øygruppen Lamu i det indiske hav. Øygruppen ligger nær Somalia. Hun flyttet som liten med familien til Barawa i Somalia og vokste opp der. Familien regnet seg som direkte etterkommere etter Muhammed. I Somalia, som i flere andre land, står den muntlige tradisjonen sterkt, og historien ble på Dada Masitis tid stort sett formidlet muntlig. Det er mange usikkerheter i historien om henne, men det er dokumentert at hun ble kidnappet i  seksårsalderen og tatt med til Zanzibar, der hun ble solgt som slave. I Zanzibar ble hun giftet bort, men et søskenbarn fant henne etter 10 år, og tok henne med tilbake til Barawa. Etter at hun kom tilbake til fødebyen fordypet hun seg i religiøse studier. Hun fikk etter hvert omdømme som en lærd muslim, og hun ble kåret til islamsk helgen i sin levetid.

Hun skal ha vært rundt 100 år da hun døde i 1918/1919. Enkelte forfattere, som Kassim, anslår fødselsåret hennes til å være 1804/1805. Årstallene er sannsynligvis ikke helt korrekte, for i så fall ville hun ha vært rundt 115 år da hun døde.

Etter at hun kom tilbake til Barawa bodde hun resten av livet i et lite hus i hjembyen. Hun ble også begravet ved dette huset, og det er årlige pilegrimsferder, «ziyãrah», til graven hennes.

### Poesi
Etter returen til Barawa begynte hun å skrive poesi der hun uttrykte tanker og takknemlighet til Gud. I noen få av diktene nevnte hun detaljer fra kidnappingen og returen til Barawa.

Barawa er en by med flere kvinnelige poeter og lærde, og poesi er en viktig del av kulturen og tradisjonen. Dikt brukes for å prise og minnes fremtredende lærde, historiske hendelser og moralsk visdom. Dada Masiti sine dikt på den lokale dialekten. Dette var uvanlig, men diktene var velformulerte, og hun viste dyp forståelse for religiøse skrifter. Diktene ble svært godt mottatt. De hjalp også til å spre og gjenopplive sufi-ordenen Qadriyya, som hadde vært utsatt både for motstand fra kolonimaktene og islamsk reformisme. De ble memorert og resitert både i moskeer og koranskoler, og fikk dermed en ny funksjon som bønner. Hun skrev også gravtalen for sheikhen, som hadde bedt om at den skulle skrives av denne berømte kvinnelige poeten.

Dada Masitis dikt blir fortsatt (pr. 2024) fremført og resitert i moskeer, blant annet ved feiring av profeten Muhammeds fødselsdag – og for å minnes Dada Masiti (eksempel nederst i kilden).

UNESCO inkluderte henne i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie i forbindelse med prosjektet *Women in African History*.

## Referanser
Slettemark

**Slettemark** er et norsk etternavn. Per 2024 er det drøyt 200 personer med etternavnet i Norge.

## Slettemark fra Naustdal
Spillemannen Jakob Sørensen Egge fra Byrkjelo i Gloppen flyttet med sin kone til Slettemarka i Naustdal og tok etternavnet Slettemark.

* Jakob Sørensen Slettemark (Egge), (1844&ndash;1932), gift med Ragnhild Jakobsdotter Myklebust (fra Myklebustdalen, 1896&ndash;1996)
** Jakob Kornelius Jakobsson Slettemark, (1875&ndash;1961), gift med Brita Eimhjellen (fra Hyen, 1896&ndash;1996)
*** Kjartan Slettemark (1932&ndash;2008), norskfødt svensk kunstner
*** Jakob Slettemark
**** Øystein Slettemark (født 1967), norsk-dansk/grønlandsk skiskytter og langrennsløper, gift med Uiloq Heilmann (født 1965), grønlandsk skiskytter og langrennsløper
***** Ukaleq Astri Slettemark (født 2001), grønlandsk skiskytter

## Andre
* Guro Slettemark (født 1965), norsk jurist 
* Asbjørn Slettemark (født 1975), norsk musikkjournalist og programleder

* Njål Slettemark Føsker (født 1969), norsk politiker (Ap)
* Jonas Slettemark Juel (født 1999), norsk roer
* Jens Håkon Slettemark Birkeland (født 1999), norsk politiker (V)

## Referanser
Robert Jenrick

**Robert Edward Jenrick** (født 1982) er en britisk politiker for Reform UK. Til januar 2026 tilhørte han Det britiske konservative partiet.

Jenrick har vært parlamentsmedlem for Newark-on-Trent siden 2014. Fra 9. januar 2018 til 24. juli 2019 var han statssekretær for finansministeren i Theresa Mays regjering. Han var minister for bolig, lokalsamfunn og lokale myndigheter i den første og andre regjeringen til Boris Johnson fra 24. juli 2019 til 15. september 2021.  Fra oktober 2022 var han statsråd i det britiske utenriksdepartementet med ansvar for immigrasjon. Han trakk seg 6. desember 2023 i protest mot et lovutkast hvor statsminister Rishi Sunak ikke gikk langt nok for å gjennomføre en asylavtale med Rwanda.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sebastian Selin

**Johan Sebastian Selin** (født 2003) er en svensk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shira Haas

**Shira Haas** (   ; født 1995) er en israelsk skuespiller. Hun startet som film- og TV-skuespiller i hjemlandet, og har vunnet to israelske Ophir-priser - av fem nominasjoner - siden 2014. I 2020 fikk hun et internasjonalt gjennombrudd for hovedrollen i Netflix-miniserien *[[Unorthodox (TV-serie)|Unorthodox]].* For denne rollen ble hun nominert til en Golden Globe Award og en Primetime Emmy Award. Samme år vant Haas prisen for beste utenlandske, kvinnelige skuespiller på Tribeca Film Festival i New York, for sin rolle i den israelske dramafilmen *[[Asia (film)|Asia]]* (2020). Hun har siden spilt i Netflix' science fiction-serie *[[Bodies (TV-serie fra 2023)|Bodies]]* (2023).

## Filmografi

### Film

### TV

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eirik Røthe

**Eirik Røthe** (1922–1996) var en norsk bonde og forfatter. Røthe var opptatt av å ta vare på språk og skikker brukt i hjembygden Voss fra gammelt av. 

Røthe jobbet som bonde på (Vetla-) Røthe, på Dyrvedalen på Voss, frem til eldste sønnen Knut Røthe tok over gårdsdriften på 1970-talet. Det var først da Eirik Røthe begynte å skrive og tegne for egne eller andre sine bøker og publiseringer.

Røthe har blant annet gitt ut boken «Vossamål i Ord og Vendingar». Dette er en samling av gamle uttrykk og ord brukt i vossamålet fra gammelt av. Arbeidet med denne startet lenge før utgivelsen, men ble publisert som en egen bok i 1994. Tegningene i boken er laget av Røthe selv. 

Eirik Røthe var en periode formann i Voss Bygdeboknemnd. Voss Bygdeboknemnd har sammen med Voss Sogelag og Voss Museum gitt ut årboka «Gamalt frå Voss» siden 1969. Her skrev Røthe artikler alene eller sammen med andre som ble gitt ut i regi av Bygdeboknemnda.   

## Utgivelser og bidrag

## Artikler

## Referanser
The Last of the Duanes (film fra 1924)

***The Last of the Duanes*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Lynn Reynolds.

## Skuespillere
* Tom Mix som Buck Duane
* Marian Nixon som Jenny
* Brinsley Shaw som Cal Bain
* Frank Nelson som Euchre
* Lucy Beaumont som Mrs. Bland
* Harry Lonsdale

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Last Man on Earth

***The Last Man on Earth*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av John G. Blystone.

## Skuespillere
* Earle Foxe som Elmer Smith
* Grace Cunard som Gertie
* Gladys Tennyson som Frisco Kate
* Derelys Perdue som Hattie
* Maurice Murphy
* Clarissa Selwynne som Dr. Prodwell
* Fay Holderness
* Marion Aye som Red Sal
* Harry Dunkinson
* Marie Astaire som Paula Prodwell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Etienne Glaser

**Etienne Glaser** (født 1937) er en svensk skuespiller, regissør og manusforfatter. Han er sønn av komponisten Werner Wolf Glaser og faren til blant andre Pernilla Glaser.

## Biografi
Familien flyttet til Västerås i 1943, da Etienne Glaser var seks år gammel. Han ble student ved Dramatens elevskole, og i 1962 tok han eksamen i operaregi. Da Suzanne Osten startet barne- og ungdomsteatret Unga Klara engasjerte hun Glaser som skuespiller. De ble et par, og var samboere i mange år.

Glaser debuterte som filmskuespiller i 1953, i en rolle i Hasse Ekmans *[[Vi tre debutera]]*. Etter sporadiske filmroller på 1970-tallet spilte han på 1980-, 1990- og 2000-tallet i flere av Ostens filmer: *[[Mamma (1982)|Mamma]]* (1982), *[[Brødrene Mozart]]* (1986), *[[Livsfarlig film]]* (1988), *[[Skyddsängel]]* (1990), *[[Tala! Det er så mørkt]]* (1993), *[[Bara du & jag (film)|Bara du & jag]]* (1994) og *[[Besværlige mennesker|Besvärliga människor]]* (2001). For rollen i *Brødrene Mozart* ble han nominert til en Guldbagge i 1987, i kategorien beste mannlige hovedrolle. I 2003 medvirket han i TV-serien *[[En ö i havet (TV-serie)|En ö i havet]]* og i 2006 i TV-serien *[[Den som viskar]]*.

Glaser har også regissert et mindre antall TV-produksjoner. Han har ellers regissert operaer og skuespill på Stora Teatern, Göteborgs stadsteater, Stockholms Stadsteater, Uppsala Stadsteater og Teater Halland.

Som manusforfatter har Glaser skrevet blant annet *Brødrene Mozart* (1986), *Livsfarlig film* (1988) og *Skyddsängeln*.

## Filmografi
 
### Roller
* 1953: *Vi tre debutera*
* 1971: *Väckning kl. 06.00*
* 1977: *Bluff Stop*
* 1982: *Mamma*
* 1986: *Bröderna Mozart*
* 1988: *Livsfarlig film*
* 1990: *Skyddsängeln*
* 1992: *Brev till Jonas*
* 1993: *Tala! Det är så mörkt*
* 1994: *Bara du & jag*
* 2001: *Besvärliga människor*
* 2003: *En ö i havet* (TV-serie)
* 2006: *Den som viskar* (TV-serie)
* 2017: *Korparna* – basert på romanen *[[Korparna]]* 

### Regi
* 1966: *[[Mästerdetektiven Blomkvist på nya äventyr]]*
* 1967: *Gesang vom lusitanischen Popanz*
* 1975: *Figaros bröllop*

### Manus
* 1975: *Figaros bröllop*
* 1986: *Bröderna Mozart*
* 1988: *Livsfarlig film*
* 1990: *Skyddsängeln*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
A Lady of Quality (film fra 1924)

***A Lady of Quality*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Hobart Henley.

## Skuespillere
*Virginia Valli som Clorinda Wildairs
*Earle Foxe som Sir John Oxen
*Milton Sills som Gerald Mertoun
*Lionel Belmore som Geoffrey Wildairs
*Margaret Seddon som Lady Daphne Wildairs
*Peggy Cartwright som Clorinda
*Florence Gibson som Dame Passett
*Dorothea Wolbert som Wimpole

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metriotrachelus

***Metriotrachelus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen snutebiller (Curculionoidea), selv om mange av artene ikke har påfallende lang snute.

## Utseende
Små til middelsstore biller, kroppen er kort, bred og høyt hvelvet, den bakre delen av hodet og den fremre delen av brystskjoldet er ofte kraftig forlenget (lang hals). Snuten er derimot ofte ganske kort. De er vanligvis glatte og blanke. På farge er de rødbrune til brunsvarte. Det er ofte markert forskjell mellom kjønnene, med forlengingen av hode og brystskjold mer ekstrem hos hannene. **Hodet** er lengre enn bredt, fasettøynene runde og utstående. Antennene er 11-leddete, perlekjedeformede, ikke knebøyde og uten en markert kølle. Hos underfamilien Apoderinae er hodet svært forlenget bak fasettøynene. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet tilsmalnet framover. Hos Apoderinae er den fremre delen trukket ut til en mer eller mindre rørformet krage som kan være ganske lang. **Dekkvingene** er korte og brede, parallellsidige, med markerte punktrekker. **Beina** er kraftige og ganske lange, lårene noe fortykkede. Leggene (tibiae) har en rekke av pigger på undersiden og ender i en kraftig pigg. Føttene er fire-leddete, det tredje leddet er tolappet. **Larvene** er korte og tykke, C-formede, med spredte hår, uten bein, men med en markert hodekapsel.

## Levevis
Slekten hadde trolig et levevis som moderne arter i gruppen. Alle bladrullerne er planteetere, de fleste lever på busker og trær, men noen også på urter. Mange arter ruller sammen blad til kapsler der larven utvikler seg, disse er som oftest eske- eller fingerbølformede, til forskjell fra snutebladrullere (Rhynchitidae) som vanligvis lager sigarformede bladruller. Det er vanlig at de to kjønnene samarbeider om å lage bladrullen, og hannenes forlengede hals hjelper dem til å gnage dype huller i bladene som virker som sting med sammenføyingen av bladene. Billene gnager gjennom bladet, bortsett fra midtnerven, helt eller delvis, slik at de blir lett å brette. Hunnen legger et eller flere egg i den ferdige beholderen. Dette er et eksempel på yngelpleie som er ganske uvanlig blant biller.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[bladrullere]], [[Attelabidae]]** Billberg, 1820
****** Underfamilien Apoderinae Jekel, 1860
******* Stammen **[[Trachelophorini]]** Voss, 1926
******** Slekten ***Metriotrachelus*** Jekel, 1860
********* *[[Metriotrachelus carbonarius]]* Voss, 1943
********* *[[Metriotrachelus femoralis]]* Hustache, 1924
********* *[[Metriotrachelus festivus]]* (Klug, 1833)
********* *[[Metriotrachelus holoxanthus]]* Hustache, 1933
********* *[[Metriotrachelus semiruber]]* Faust, 1899

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Fotogalleri over Attelabidae, ved A.A. Legalov
Gobicar

***Gobicar***' er en utdødd slekt av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Disse billene levde i mesozoikum. 

## Utbredelse i tid of rom
Artene levde i øvre jura og nedre kritt og er kjent fra lokaliteter i Mongolia og Spania.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Ithyceridae]]**
****** Underfamilien Eccoptarthrinae Arnoldi, 1977 - kjent fra mesozoikum
******* Stammen †Baissorhynchini Zherikhin, 1993
******** Slekten †***Gobicar*** Gratshev & Zherikhin, 1999 
********* †*[[Gobicar hispanicus]]* Gratshev & Zherikhin, 2000
********* †*[[Gobicar ponomarenkoi]]* Gratshev & Zherikhin, 1999 
********* †*[[Gobicar ulugeiensis]]* Legalov, 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ulyana

***Ulyana*** er en utdødd slekt av snutebiller som levde i kritt-tiden.

## Utseende
Små til nokså store (5 - 18 millimeter), avlange, mørke snutebiller.

## Levevis
Nålevende slektninger til denne gruppen er gjerne knyttet til primitive bartrær, men ingenting er kjent om disse billenes økologi.

## Funnstader
Denne utdødde familien levde i kritt-tiden (fossilene er 125-85 millioner år gamle) og er funnet på lokaliteter i Mongolia og Russland.

## Systematisk inndeling
Gruppen bør kanskje plasseres i familien Ithyceridae.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Ulyanidae]]** Zherichin, 1993
****** Slekten ***Ulyana*** Zherichin, 1993
******* *[[Ulyana excellens]]* Gratshev, 1999
******* *[[Ulyana nobilis]]* Zherichin, 1993

## Kilder
* Gratshev, V.G. 1999: Ulyanidae, an extinct family of weevils (Coleoptera, Curculionoidea). *Proceedings of the First Palaeoentomological Conference Moscow 1998., AMBA Projects International, Bratislava*: 5–9. Chapter pagination: 41–47.
* Legalov, A.A. 2009: A review of fossil and recent species of the family Ithyceridae (Coleoptera) from the world fauna. *Amurian zoological journal*, 1(2): 117–131+ col. pl. I–IV. PDF PDF
* Zherichin, V.V. 1993: Cretaceous insects from Uljya-River basin (West Okhot [sic] region). *Trudy Paleontologicheskogo Instituta*, 252: 5–60.

## Eksterne lenker
*
Ctenomeropsis

***Ctenomeropsis*** er en slekt av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. 

## Utseende
En ganske liten, oval, svart snutebille med nokså lang, krum, sylindrisk snute. Kroppen er kledt med nedliggende, hvite hår.
## Levevis
Denne arten lager galler på kvister av lyng i slekten *[[Klokkelyngslekta|Erica]]*.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør- og det vestlige Mellom-Europa.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller,Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **dvergsnutebiller, Nanophyidae** Gistel, 1856
****** Stammen Nanophyini Gistel, 1856
******* Slekten ***Ctenomeropsis*** Voss, 1939
******** *[[Ctenomeropsis nigra]]* (Waltl, 1835)

## Referanser




## Kilder
* Gønget, H. 1997. *The Brentidae (Coloeptera) of Northern Europe*. *Fauna Entomologica Scandinavica* 34. E.J. Brill.

## Eksterne lenker
*
Cybebus

***Cybebus*** er en slekt av små, mer eller mindre pæreformede snutebiller (Curculionoidea). 

## Utseende
Små (1 – 5&nbsp;mm), mer eller mindre pæreformede biller. Vanligvis mørke på farge, av og til med metallglans, men noen arter er klart røde eller gulaktige. Beina er ofte lysere. **Hodet** er lite, med store, flate fasettøyne. I midten er det trukket ut til en sylindrisk, temmelig rett snute som varierer i lengde fra omtrent så lang som resten av hodet til omtrent så lang som hele resten av kroppen. Antennene er festet på sidene av snuten omtrent i midten av denne, og består av (10-) 11 ledd. De er ikke knebøyde, og de tre ytterste leddene danner en avlang kølle. Pannen (mellom fasettøynene) har ofte tydelige lengdefurer eller groper som er viktige ved artsbestemmingen. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så bredt som langt sett ovenfra, med avrundede sidekanter. Det er gjerne tett og grovt, men ikke dypt, punktert og har ofte en markert midtfure. **Dekkvingene** er høyt hvelvet og bredest bak midten, slik at hele dyret blir pæreformet. De har tydelige, skarpe punktstriper. **Beina** er forholdsvis lange og slanke, og føttene er fire-leddete, med det tredje leddet tolappet. Leggene har ofte en tann på innsiden nær spissen. **Larvene** er korte og tykke, C-formede, med kraftig hodekapsel, men beina redusert til vorter.

## Levevis
Spissnutebillene kan finnes på en lang rekke plantefamilier, selv om hver art gjerne bare angriper noen få plantearter. De kan spise på blomster, stilker, blader eller røtter. Tross sin lille kropsstørrelse synes de bare ha én generasjon per år, og de voksne billene kan leve i over et år. Flest arter finnes på planter i erteblomstfamilien (Fabaceae), særlig på kløver.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen *Polyphaga* Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) *Cucujiformia* Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[spissnutebiller]], [[Apionidae]]** Schönherr, 1823
******* Overstammen Cybebitae Lacordaire, 1863
******** Slekten ***Cybebus*** Schönherr, 1839
********* *[[Cybebus basalis]]* Hustache, 1956
********* *[[Cybebus bistigma]]* Schönherr, 1839
********* *[[Cybebus rufipennis]]* Boheman, 1839

## Referanser




## Kilder
* Gønget, H. 1997. *The Brentidae (Coleoptera) of Northern Europe*. *Fauna Entomologica Scandinavica* 34. E.J. Brill.

## Eksterne lenker

*
Nga Wai Hono i te Po

**Nga Wai Hono i te Po** (maorisk: *Ngā Wai Hono i te Pō*; født 1997) er den åttende og gjeldende maori-monarken. Hun ble kronet til dronning den 5. september 2024, etter at hennes far, Tuheitia Pootatu Te Wherowhero, døde 30. august samme år.

## Liv og virke
### Oppvekst og utdannelse
Nga Wai Hono i te Po er født 13. januar 1997 i Waikato på Nordøya i New Zealand. Maorisk er hennes førstespråk. Hun er det yngste av Tuheitia Pootatu Te Wherowheros barn, og har to eldre brødre. Moren er *Makau Ariki* Atawhai Paki. 

Hun er utdannet ved Te Whare Kura o Rakaumanga og universitetet i Waikato. Hun tok en Bachelor of Arts og en Master of Arts i *[[tikanga māori]]* (maorisk rettsvitenskap - māorisk lov, sedvanerett, holdninger, og prinsipper), og demonstrerte sitt engasjement for å bevare og fremme maorikultur, språk og verdier. Hennes lidenskap for *[[kapa haka]]*, en tradisjonell maori-scenekunst, har vært en betydelig del av hennes liv, og hun har vært involvert i forestillinger ved forskjellige nasjonale arrangementer.

Hun mottok sin *[[moko kauae]]* (haketatovering) i 2016, 19 år gammel, som en del av feiringene rundt farens tiende år på tronen.

I 2023 ble hun medlem av universitetsrådet for Waikato-universitetet.

### Dronning
Ngawai Hono ki Parakino ble den åttende maori-monarken i rekken, og viderefører den direkte slektslinjen fra den første maorikongen, Pōtatau Te Wherowhero (død 1860). Hennes bestigelse av tronen skjedde imidlertid ikke automatisk, ettersom maorienes monarki ikke med nødvendighet er et arvemonarki. 

Innsettelsesseremonien, kalt *Te Whakawahinga*, fant sted den 5. september 2024. Den involverte *Tekau-mā-rua* (det rådgivende Kīngitanga-rådet), som hadde en nøkkelrolle i utvelgelsen av henne til ny leder. Seremonien inkluderte å plassere en bibel på hennes hode, en tradisjon som ble etablert da det nåværende monarkiet ble dannet i 1859. Hun ble salvet av erkebiskop Donald Tamihere av Te Pihopatanga o Te Tairāwhiti i Anglican Church in Aotearoa, New Zealand and Polynesia, som også er den anglikanske primas av New Zealand.

Hun er maorienes andre regjerende dronning. Den første var hennes bestemor dronning Te Arikinui Dame Te Atairangikaahu. Nga Wai Hono i te Po er også den første katolikken på tronen; hennes forgjengere i kristen tid har vært anglikanere. Det varTe Arikinui Dame Te Atairangikaahu som bad om at barnebarnet hennes skulle døpes av biskop Max Takuira Matthew Mariu, hjelpebiskop av Hamilton, som var den første maori som ble katolsk biskop. Hun ble også konfirmert som katolikk, den 19. august 2007.

Som 23-åring var hun ved sin tronbestigelse den yngste regjerende monark i verden, etter Tamim bin Hamad Al Thani, emiren av Qatar.
 
Som overhode for *Kīngitanga* har dronning Ngā Wai Hono i te Pō ansvar for å forsvare bevegelsens åndelige, kulturelle og politiske verdier, Hennes rolle er også å representere māori-interesser både på nasjonalt og internasjonalt nivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heterothesis

**Heterothesis** er en slekt av biller med uavklart status i gruppen snutebiller (Curculionoidea). De har antenner som ikke er knebøyde og mangler en kølle ytterst. Ellers er det fleste av artene lette å kjenne på at de er svært lange, tynne og flate. De lever for det meste i død ved. Familien finnes i tropiske og subtropiske områder, og i tempererte områder på den sørlige halvkulen. Ofte blir også gruppen spissnutebiller (Apionidae) og dvergsnutebiller (Nanophyidae) regnet til Brentidae.

## Utseende

## Levevis
De fleste artene lever i død ved, først og fremst av løvtrær. Noen av artene lever av sopp i død ved, og det er sannsynlig at de aktivt dyrker soppen. Noen arter lever i gangene til barkbiller, andre lever sammen med maur (såkalte myrmekofiler). Den lille underfamilien Antliarrhinae er knyttet til konglepalmer (Cycadales). Én art, søtpotetsnutebillen (*Cylas formicarius*) er et skadedyr i tropiske områder over store deler av verden.
De ekstreme formene man ser hos mange hanner tyder på intens konkurranse om hunnene, og det ser ut til at de største hannene, med størst hode og lengst snute, får de fleste hunnene. Den største arten er "New Zealand Giraffe Weevil" (*Lasiorynchus barbicornis*), som lever på New Zealand. Hannene av denne arten blir opptil 8&nbsp;cm lange, men snuten utgjør halve lengden.

## Systematisk inndeling
Hvordan denne slekten er relatert til navnet *Heterothesis* Kleine, 1914 er uvisst.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[Brentidae]]** Billberg, 1820
****** Underfamilien Brentinae Billberg, 1820  – 1150 arter i 285 slekter, tropiske og subtropiske områder
******* Stammen Trachelizini Lacordaire, 1865
******** Understammen Pseudoceocephalina Kleine, 1922
********* Slekten ***Heterothesis*** Schoenherr, 1823

## Kilder
* Gønget, H. 1997. *The Brentidae (Coleoptera) of Northern Europe*. *Fauna Entomologica Scandinavica* 34. E.J. Brill.

## Eksterne lenker
*
Ta ordet!

**Ta ordet!** er en norsk, årlig talekonkurranse for elever i videregående skole som ble arrangert første gang i 2016. Det er retorikkgruppen ved Institutt for informasjons- og medievitenskap ved Universitetet i Bergen som arrangerte konkurransen, men i 2025 ble det en uavhengig forening.

Konkurransen startet i 2016 som et tilbud til videregående skoler i Bergen, men har siden utvidet til å gjelde skoler over hele landet. Etter lokale skolefinaler går elevene videre til workshops og aktiviterer i regi av ulike institusjoner, før seks elever når den nasjonale finalen i Bergen. Vinneren får en pengepremie og går videre til Nordisk talefest. Fra 2023 blir det også delt ut en pris for «Årets tale».

## Historikk
Prosjektleder for konkurransen er retorikkprofessor Jens Kjeldsen, og målet er «å styrke den retoriske bevisstheten og kompetansen i skolen og i samfunnet». Ta ordet! startet opp i 2016 som et tilbud til videregående skoler i Bergen. I 2017 åpnet det opp for alle skoler på Vestlandet, mens i 2018 omfattet konkurransen alle videregående skoler i Hordaland, Agder-fylkene, Rogaland, Møre og Romsdal, Trøndelag og Troms. Fra 2019 ble alle videregående skoler i Norge invitert til å være med, noe som førte til at 53 skoler meldte seg på. I 2020 ble konkurransen avholdt digitalt, og  60 videregående skoler meldte seg på.

## Vinnere

## Årets tale
Fra 2023 blir det også delt ut pris for «Årets tale», der alle offentlige taler er aktuelle. Første vinner av konkurransen var Lise Klaveness med talen «Call for change». I 2024 vant Jon Fosse med talen «Eit taust språk», mens i 2025 vant Rikke Whelan de Lange posthumt for sin tale «Retten til en verdig død».

## Referanser
Mali under Paralympiske sommerleker 2024

**[[Mali]]** deltok under de paralympiske sommerleker 2024 i Paris i Frankrike fra 28. august til 8. september 2024. De vant ingen medaljer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Toxorhinus

***Toxorhinus*** er en slekt av biller i overfamilien snutebiller (Curculionoidea). 

## Utseende
Ganske store, avlange, slanke og langbeinte snutebiller. Snuten er lang og tynn. På farge er de gjerne svarte med gule flekker.

## Levevis
De fleste av artene lever i tropene på enfrøbladete planter, særlig på palmer (Arecaceae), arter i ananasfamilien (Bromeliacaceae) og orkidéer (Orchidaceae), også på gress (Poaceae) og halvgress (Juncaceae). Larvene minerer vanligvis inne i stengler og skudd. Det finnes også noen arter som ser ut til å være knyttet til død ved. Ursnutebillene er mest tallrike i lavlands-regnskoger i tropene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[ursnutebiller]], [[Dryophthoridae]]** Schönherr, 1825 (ev. underfamilie av snutebiller Curculionidae)
****** Underfamilien kornsnutebiller, **[[Rhynchophorinae]]** Schönherr, [1833]
******* Stammen **[[Litosomini]]** Lacordaire, 1866
******** Slekten ***Toxorhinus*** Lacordaire, 1866 
********* *[[Toxorhinus amarillo]]* Anderson, 2023
********* *[[Toxorhinus banonii]]* (Guérin-Méneville, 1844)
********* *[[Toxorhinus cultrirostris]]* (Dejean, 1835) - usikkert om denne hører hjemme her
********* *[[Toxorhinus grallarius]]* (Lacordaire, 1866)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Skodje Stadion

**Skodje Stadion** er en idrettsarena lokalisert i Skodje i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Stadionen brukes hovedsakelig til fotball, men kan også brukes til andre idrettsaktiviteter.
Dynamis

***Dynamis*** er en slekt av biller i overfamilien snutebiller (Curculionoidea). 

## Utseende
Store (23-47 millimeter) snutebiller, de fleste av artene forholdsvis store til snutebiller å være, og gruppen omfatter de største av alle snutebiller. Kroppsformen er avlang og mer eller mindre sylindrisk, og de har en lang, krum snute som er rund i tverrsnitt. På farge er de blankt svarte. **Hodet** er forholdsvis lite med store fasettøyne. Hos noen arter møtes fasettøynene på undersiden av hodet. I midten er hodet trukket ut til en lang snute. Antennene sitter festet på sidene av snuten. Disse består av et langt indre ledd, en midtre svøpe (*funiculus*) på 4-6 ledd, og en ytre, tre-leddet kølle. Antennene er knebøyde mellom det første leddet og svøpen. **Brystskjoldet** (pronotum) er forholdsvis stort, omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Det er gjerne kraftig punktert, men mangler tydelige groper eller furer. **Dekkvingene** er gjerne omtrent så brede som brystskjoldet, avlange og parallellsidige, ofte med tydelige punktrekker. **Beina** er forholdsvis kraftige og middels lange, forbeina kan være sterkt forlengede. Lårene kan ha en tann på undersiden. Føttene er fem-leddete, det fjerde leddet varierer i størrelse fra ganske stort og tydelig til meget lite og nesten usynlig. Det tredje leddet er tolappet.

## Levevis
Artene i denne slekten lever på palmer, der noen av artene (særlig *D. borassi*) er potensielle skadedyr.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[ursnutebiller]], [[Dryophthoridae]]** Schönherr, 1825 (ev. underfamilie av snutebiller Curculionidae)
****** Underfamilien kornsnutebiller, **[[Rhynchophorinae]]** Schönherr, [1833]
******* Stammen **[[Rhynchophorini]]** Schönherr, [1833]
******** Slekten ***Dynamis*** Chevrolat, 1883 - 11 arter
********* *[[Dynamis artorntipae]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis borassi]]* (Fabricius, 1801)
********* *[[Dynamis callirostris]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis coracinus]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis nitidulus]]* (Guérin-Méneville, 1844)
********* *[[Dynamis palmiphilus]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis peropacus]]* Champion, 1910
********* *[[Dynamis perplexus]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis perryi]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis politus]]* Csiki, 1936
********* *[[Dynamis rebeccae]]* Wattanapongsiri, 1966
********* *[[Dynamis rockefelleri]]* Wattanapongsiri, 1966
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sphenocorynes

***Sphenocorynes*** er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae). 

## Utseende
Middelsstore, avlange, sylindriske, svarte snutebiller, ofte med tegninger av lyse skjell. Snuten er lang og tynn, lett krummet.

## Levevis
Disse artene lever på gress og halvgress.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia (Malaysia, Indonesia, Vietnam, Taiwan).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[ursnutebiller]], [[Dryophthoridae]]** Schönherr, 1825 (ev. underfamilie av snutebiller Curculionidae)
****** Underfamilien kornsnutebiller, **[[Rhynchophorinae]]** Schönherr, [1833]
******* Stammen Sphenophorini Lacordaire, 1866
******** Slekten ***Sphenocorynes*** Schönherr, 1838 
********* *[[Sphenocorynes cinereus]]* (J.C.W.Illiger, 1800)
********* *[[Sphenocorynes kosempoensis]]* (Janczyk, 1964)
********* *[[Sphenocorynes ocellatus]]* (Pascoe, 1887)
********* *[[Sphenocorynes quadripunctatus]]* Schoenherr, 1838

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Gullsmedvik stasjon

**Gullsmedvik stasjon** var en jernbanestasjon på Dunderlandsbanen. Den befant seg i Vokterveien på sørsiden av Ranelva sør for Selfors.

Dette var en industribane som gikk fra Storforshei og fraktet malm i regi av Dunderland Iron Ore Company (DIOC). Stasjonen var i drift fra 1904 til 1939. Den hadde et eget poståpneri.

I 1942 ble Tverrånes stasjon opprettet i Vokterveien som en del av Nordlandsbanen.

## Historie
### Gullsmedvik stasjon
Gullsmedvik stasjon var en del av Dunderlandsbanen, en industribane som åpnet til Storforshei den 1. november 1904. Nordlandsbanen var ennå ikke kommet dit.

Denne banen var i drift til 1908/1909, og deretter i periodene 1924-1931 og 1938-1939.

Gullsmedvika var utskipningshavn for Dunderland Iron Ore Company, og banen transporterte malm fra vestsiden af Ranelva ved Storforshei til forarbeiding og udskipning i Gullsmedvika. Ved Gullsmedvik stasjon var det remise, mens vending af lokomotivene foregikk ved hjelp af sportrekant.

### Gullsmedviken poståpneri
GULDSMEDVIKEN poståpneri, på jernbanestasjonen, i Mo herred, Nordland amt, ble underholdt fra åpningen av Mo -Dunderlandsbanen 1. juli 1904. Ved opprettelsen var det underlagt Bodø postkontor, jmf. sirkulære nr 24 av 29. juni 1904.

Poståpneriet ble fra 1. april 1907 lagt under Mo postkontor, jmf sirkulære nr 7 av 18. februar 1907.

Navnet ble fra 15. februar 1908 skrevet GULLSMEDVIKEN. Jmf sirkulære nr 6 av 13. februar 1908.

Poståpneriet ble antagelig lagt ned i 1912. (intet sirkulære foreligger)

Poståpneriet nyttet datostempel av sveitsertypen med åpen stjerne fra opprettelsen.

Poståpnere var:
* Bestyrer Hans Th. Arnemann 1.7.1904.
* Handelsmann P. A. Paulsen kst. 30.12.1904.
* Dampskipsekspeditør Lorents Lorentsen kst. 1905.
* O. Kristiansen kst. 1.10.1909.

Årlig lønn i 1905 var kr 200,- + midlt. tillegg kr 400,-.

## Referanser




## Kilder
* 
*
Supervoksen

***Supervoksen*** er en dansk drama- og ungdomsfilm fra 2006 i regi av Christina Rosendahl etter manus av Mette Heeno. Den er produsert av Thomas Heinesen for Nordisk Film.

Filmen handler om tre tenåringsjenter. Etter å ha lært om forskjellige kulturers ritualer i forbindelse med overgangen til å bli voksen, bestemmer de seg for å lage sine egne.

## Roller
* Emma Leth – Rebekka
* Cathrine Bjørn – Sofie
* Amalie Lindegård – Claudia
* Sebastian Jessen – Rebekkas storebror
* Charlotte Sieling – Rebekkas mor
* Lars Brygmann – Rebekkas far
* Cyron Bjørn Melville – Adam
* Søren Bregendal – Rasmus
* Niklas Lundstrøm – Ymer
* Simone Bendix – Ymers mor 
* Amalie Rendtorff-Smith – Kathrine
* Nikolaj Coster-Waldau – Martin

*Supervoksen* mottok Robertprisen for årets barne- og familiefilm i 2007.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Munck af Fulkila

**Munck af Fulkila** ([mɵnk av ”fʊlkila]) er en svensk adelsslekt av finsk avstamming. Michell Påwelsson til Tavastland ble 1585 adlet og er stamfar til slekten.

Ebba Munck af Fulkila var mor til greve Folke Bernadotte.

## Referanser
Tersmeden

**Tersmeden** er en svensk adelsslekt.

Jacob Tersmeden (1683–1752) var en svensk bergverks- og industrimann som ble adlet i 1751.

## Referanser
Bildt

**Bildt** er en uradelig slekt fra Jylland i Danmark, som i Sverige har adelig og friherrelig rang.

På midten av 1500-tallet kom slekten til Bohuslän, daværende Norge, og etter at landskapet ble svensk i 1658, har den tilhørt den svenske adelen siden 1664.

To av Sveriges tidligere statsministre, Carl Bildt (født 1949) og friherre Gillis Bildt (1820–1894), tilhører slekten Bildt.

## Referanser
Kujahn Blask

**Kujahn Blask** (født *Berta Emma Auguste Blask*, 1902-1970) var en tysk-dansk maler. 

I 1934 emigrerte Blask til Danmark hvor hun ble en del av det danske avantgardemiljø. Hun utstilte blant andre med kunstnersammenslutningene *Høst* og *Linien II*.

Kujahn fortsatte med å fremstille kunst til sin død i 1970.

## Referanser
Stockholms stads tänkeböcker

**Stockholms stads tänkeböcker** er en samling protokoller fra Stockholms rådhus der de eldste anførslene som er bevart skriver seg fra 1474; det antas at det ble ført slike protokoller også før det årstallet. Dokumentene gjelder arveskifter, huskjøp, dåp av kongelige, brobygging, husdyrhold og beretninger om ekteskapstvister.

## Etymologi
Ordet tankebok er avledet fra det tyske *Andenken*, som betyr å minnes eller huske; det dreier seg altså om protokoller som ble ført for at man skulle huske i ettertid hva som var blitt bestemt. 

## Innhold og datering
I tankebøkene ble det nedtegnet avgjørelser fattet på Stockholms rådhus ved Stortorget i Gamla stan.

De tidligste bevarte bøkene er fra år 1474; det er ukjent hvor tidlig man begynte å føre slike protokoller. Det fantes nok tankebøker allerede før 1474, ettersom protokollen fra 1474 har en "C" på omslaget og den neste en "D".  Det er derfor grunn til å tro at det også har eksistert protokoller merket "A" og "B", slik at man trolig kan regme seg tilbake til 1460-tallet. 

På Stockholms stadsarkiv oppbevares de originale tankebøkene fra 1474–1660 og arkivet har gitt ut tankebøkene fra 1592-1635 på trykk. I databasen *[[Stockholmskällan]]* er det publisert utdrag fra tankebøkene 1479–1629 i PDF-format. Göteborgs universitetsbibliotek har digitalisert protokollene.

Den første skriftlige informasjonen om romfolk i Sverige ble skrevet i Stockholms stads tänkeböcker den 29. september 1512.

## Referenser
Huaconada

***Huaconada*** er en rituell dans som framføres i landsbyen Mito, som ligger i Concepción-provinsen i Peru. Den ble del av UNESCO-lista Representativ liste over menneskehetens immaterielle kulturarv i 2010.

De tre første dagene hver januar, framfører tre maskerte menn kalt *huacones* en koreografert serie med danser i landsbyens sentrum. Det er to typer huacones: de som går med tradisjonelle kostymer og masker med intrikate utskjæringer, som skal «inspirere respekt og frykt», og de som bruker moderne kostymer som skal «legemliggjøre redsel, tristhet eller hån». En liten, tradisjonell tromme, *tinya*, angir rytmen som dansen skal følge. Dansen, klærne og maskene går i arv fra far til sønn, men kun de som har god oppførsel og moralsk integritet får lov til å framføre danseritualet som huacones.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rosén von Rosenstein

**Rosén von Rosenstein** er en svensk adelsslekt.

Nils Rosén (1706–1773) var en svensk lege som ble adlet i 1762, og han tok deretter navnet Rosén von Rosenstein.

## Referanser
Meny (servering)

**Meny** var i utgangspunktet benyttet under selskapeligheter å er da en liste over hva som blir servert og rekkefølgen rettene blir servert i.

Litt senere ble også meny benyttet på restauranter, barer og kafeer. Menyen er en liste over det som serveres på stedet skrevet på en tavle eller på papirark. I tillegg til navnet på retten eller drikke inneholder menyen prisen og spesifikasjon av eventuelle allergener som gluten, nøtter, melk, egg, etc.

Også på datamaskiner, PCer, telefoner og annet elektronisk utstyr finner man menyer som brukergrensesnitt.

## Selskapsmeny
I utgangspunktet betydde menyen en liste over retter i den rekkefølgen de ble servert under det planlagte måltidet og ble brukt av kokken som kontrollerte festens gang. En selskapsmeny benyttes under bryllup, konfirmasjon, dåp, jubileum, bankett og andre større anledninger. Menyen avhenger av anledning og slik at det blir en positiv opplevelse for gjestene. Menyen blir satt opp av verten for festen og leveres til kokken i god tid før festen.

En av de første bevarte franske menyene dateres tilbake til 1571 – den ble opprettet i anledning bryllupet til mester Baulde Cuvillon si datter.

## Restaurantmeny
Servering på spisesteder som testauranter, kafeer, pub'er og barer stod tidligere på tavler, også utenfor. Senere ble det vanlig at gjestene fikk hver sin meny trykt på papir. 

Menyen inneholder navn på retten, prisen og allergener. Det oppgis om tilbehør er ris, pasta, poteter eller annet, og om potetene serveres som *[[pommes frites]]*, gratinerte, osv. Type grønnsaker og saus eller dressing er også oppgitt. I tillegg kan det bli opplyst om dette er en lokal rett eller sammensatt av lokale råvarer. For biff kan vekten oppgis, enkelte ganger også dyrets rase. Det står også om man kan velge mellom ulike tilbehør.

På en restaurant tilbyr menyen oftest som et minimum 2 forretter, 5 hovedretter (2 med kjøtt, 1 med fisk, 1 med fugl og 1 vegetar) og 2 desserter.

Menyen kan være fast, variere med årstidene, en fast meny for hver ukedag eller *[[à la carte]]* (fransk: «på (spise)kartet») der man velger fritt fra menyen.

Drikkemenyen står ofte bakerst, eller er en egen meny. For øl oppgis produksjonsland eller -sted, type, alkoholinnhold og informasjon om lokale øltyper. For vin oppgis vintype, vindrue, produksjonsland og område, produksjonsår og annen relevant informasjon. Listen inneholder også alternative alkoholfrie viner av de forskjellige typene.

## Brukergrensesnitt
Se også brukergrensesnitt, grafisk brukergrensesnitt og menystruktur.

På datamaskiner og senere også på PCer var det behov for en forenklet måte å kommunisere mellom bruker og maskin. Man benyttet da en meny hvor bruker kunne velge blant alternativer. Etter å ha valgt et alternativ fra menyen kunne man få opp en ny undermeny med ytterligere valg. Senere har menyer blitt benyttet på de fleste steder hvor skjermer med brukergrensesnitt benyttes som mobiltelefon, fotokamera og informasjonsskjermer i biler. Med berøringsskjerm har stadig flere og flere områder tatt den i bruk og menyer enten med tekst eller symboler benyttes.

## Referanser
Márokföld

**Márokföld** er en landsby i Vest-Transdanubia i Ungarn. Landsbyen ligger i en slak skråning, langs en gjennomfartsvei, i nærheten av den slovenske grensen. Landsbyen ligger 16&nbsp;km fra byen Lenti, 17&nbsp;km fra Őriszentpéter og 41&nbsp;km fra Zalaegerszeg.

Den eldste skriftlige omtalen av landsbyen er datert 1345. I landsbyen er det et klokketårn tilknyttet en kalvinistisk menighet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rørvik gård

**Rørvik gård**, eller **Rørvikgården**, 
er et kulturminne i Hamarøy i Nordland. Gårdstunet ligger ved Finnosen, på Tysfjordens vestside, om lag åtte kilometer sørøst for Storjorda og ni kilometer nord/nordøst for Drag. Anlegget er fra slutten av 1800-tallet og består av hovedbygningen (oppført i 1776), et uthus, en stall og vedskjul, en låve og fjøs. Fredningen omfatter i tillegg også steingjerder, naust ved Finnosen og Båtstøvatnet, gårdens gamle innmark og deler av den nærmeste utmarka. Ei mølle på området er ikke omfattet av fredningen. Eksteriøret og interiøret er godt bevart. 

Rørvikgården fikk status som fredet kulturminne i , og utgjør - ifølge Riksantikvaren - en interessant kulturhistorisk enhet, og er et godt eksempel på nordnorsk kystkultur. Ifølge eldre skriftlige kilder har Rørvik en historie som samisk gård som går tilbake til middelalderen og tidligere. I 1989 ble gården kjøpt opp av den tidligere Tysfjord kommune, og senere samme år ble den overdratt til Stiftelsen Rørvik gård. 

## Referanser
Iwi

En ***iwi*** er den øverste inndelingen av det maoriske samfunnet, av og til kalt stammer. Det er flere iwi på New Zealand, der den mest folkerike er Ngapuhi (*Ngāpuhi*), som inkluderer 125&nbsp;601 innbyggere (per 2013) og ligger i den nordlige maori-valgkretsen Te Tai Tokerau (Northland).

Iwi kan deles inn i flere undergrupper, inkludert *hapu* (eller *hapū*; «utvided slektsgruppe») og *whanau* (eller *whānau*; «utvided familie»).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Liste og kart over iwi etter region – fra New Zealands maoridepartement
Laughing at Danger

***Laughing at Danger*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av James W. Horne.

## Skuespillere
* Richard Talmadge som Alan Remington 
* Joseph W. Girard som Cyrus Remington 
* Joseph Harrington som Leo Hollister 
* Eva Novak som Carolyn Hollister 
* Stanhope Wheatcroft som Darwin Kershaw 
* Bull Montana som Murphy

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scriptkiddie

En **scriptkiddie** er et nedsettende uttrykk innen hackerverdenen som refererer til en person som bruker skript og programmer utviklet av andre med formål om å angripe datanettverk.

## Kjennetegn
I en rapport fra Carnegie Mellon utarbeidet for det britiske forsvarsdepartementet i 2000, blir scriptkiddies definert som:Den mer umodne, men dessverre ofte like farlige utnytteren av sikkerhetshull på Internett. Den typiske scriptkiddien bruker eksisterende og ofte velkjente og lett tilgjengelige teknikker og programmer eller skript for å lete etter og utnytte svakheter i andre datamaskiner på Internett—ofte tilfeldig og med lite hensyn til, eller kanskje til og med uten forståelse for, de potensielt skadelige konsekvensene.

## Referanser