open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Catoptyx

***Catoptyx*** er en slekt av bittesmå punktbiller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. 

## Utseende
Ganske små (gjerne 1,5-1,7 millimeter), nesten sirkelrunde og hvelvede, blanke, brunlige punktbiller. Hodet er dekket av pronotum, antennene har en avlang, sagtakket, tre-leddet kølle.

## Levevis
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[punktbiller]]**, Corylophidae LeConte, 1852
****** Underfamilien punktbiller, Corylophinae LeConte, 1852
******* stammen **[[Rypobiini]]** Paulian, 1950
******** slekten ***Catoptyx*** Matthews, 1887
********* *[[Catoptyx bowringii]]* Matthews, 1887
********* *[[Catoptyx ishigakiensis]]* Furukawa, 2010
********* *[[Catoptyx magnum]]* (Nakane, 1963)
********* *[[Catoptyx matthewsi]]* Bowestead, 2003

## Referanser
Euchionellus

***Euchionellus*** er en slekt av små biller som lever av sopp, særlig muggsopper. 

## Utseende
En liten, avlang, brun muggbille med brungule antenner og bein. Fasettøynene er middels store, rundet utstående. Pronotum har innsvungne sider foran de markerte bakhjørnene. Dekkvingene er litt rundede med grove punktrader.

## Levevis
Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien muggbiller (Latridiidae)
****** Underfamilien **[[ribbemuggbiller]]**, Latridiinae Erichson, 1842
******* Slekten ***Euchionellus*** Reitter, 1908
******** *[[Euchionellus zanzibaricus]]* (Belon, 1887)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vincent Frederick Mwakhwawa

**Vincent Frederick Mwakhwawa** (født 1975) er en malawisk katolsk prelat og hjelpebiskop i Lilongwe.
## Liv og virke
### Prest
Vincent Frederick Mwakhwawa studerte filosofi ved *St. Anthony's Seminary* i Kachebere og katolsk teologi ved *St. Peter's Seminary* i Zomba. Den 12. juli 2003 ble han presteviet for bispedømmet Lilongwe.

Etter sin ordinasjon virket Mwakhwawa først som kapellan i Namitete før han ble sogneprest i 2003 og til slutt sogneprest i Likuni i 2005. Han var deretter personlig sekretær for biskopen av Lilongwe (2006-2007) og sogneprest i *St. Patrick's Parish* (2008-2010). 

I 2010 ble han sendt til Kenya for videre studier, hvor han tok en mastergrad i pastoralteologi fra Catholic University of Eastern Africa i Nairobi i 2012. 

Etter at han kom tilbake til hjemlandet, underviste Mwakhwawa kort ved *St. Anthony's Seminary* i Kachebere. Fra og med 2014 fungerte han som nasjonal direktør for de pavelige misjonsselskapene i Malawi og som kapellan for *National Lay Association of Malawi*. Fra 2023 var han også generalvikar for erkebispedømmet Lilongwe. I tillegg var han fra 2014 medlem av erkebispedømmets konsultorkollegium.
### Hjelpebiskop i Lilongwe
Den 15. november 2023 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av *Aquae Thibilitanae* og hjelpebiskop i Lilongwe. Erkebiskopen av Lilongwe, George Desmond Tambala O.C.D., ordinerte ham den 21. januar 2024 på *Civo Stadium* i Lilongwe; medkonsekratorer var den apostoliske nuncio til Malawi, erkebiskop Gian Luca Perici, og biskopen av Mzuzu, John Alphonsus Ryan S.P.S.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
* Pave Pius IX (1797–1878) *1827
* Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823–1896) *1857
* Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806–1892) *1868
* Kardinal Gaetano Alimonda (1818–1891) *1877
* Kardinal Agostino Richelmy (1850–1923) *1886
* Biskop Giuseppe Castelli (1871–1943) *1911
* Biskop Gaudenzio Binaschi (1883–1968) *1930
* Erkebiskop Albino Mensa (1916–1998) *1960
* Kardinal Tarcisio Bertone (1934–) *1991
* Erkebiskop Julio Murat (1965–) *2013
* Erkebiskop George Desmond Tambala (1968- ) *2016
* Biskop *Vincent Frederick Mwakhwawa* (1975- ) *2024

## Referanser
Succinimontia

***Succinimontia*** er en utdødd slekt av små muggbiller som levde av sopp, særlig muggsopper. Denne familien omfatter noen av de aller minste bilene, de fleste av artene er mindre enn 2&nbsp;mm lange og gjerne brunaktige på farge. 

## Utseende
Knøttsmå til små (1-2&nbsp;mm), avlange biller, ikke påfallende hårete, som oftest brun-, rød- eller gulaktige på farge. Barkmuggbiller (Corticariinae) er mer kompakte og kraftigere bygt enn ribbemuggbillene, glatte og gjerne noe blanke. **Hodet** er mer eller mindre avrundet med større og flatere fasettøyne. **Brystskjoldet** er mye bredere enn langt, gjerne bare litt smalere enn dekkvingene, tydelig punktert, men uten ribber og uten innskjæringer av sidekanten, som er lett tannet. **Dekkvingene** mangler lengderibber, men har tydelige, ganske grove punktrekker. **Beina** er slanke, men tydelige mer robuste enn hos ribbemuggbillene. Hos denne slekten er kroppen kledt med korte, oppstående børster.

## Levevis
Muggbillene lever særlig av muggsopper og er vanlige mellom råtnende plantedeler, i komposter og lignenede. Særlig tallrike kan de være i gamle fuglereir, der veksten av muggsopp gjerne er rikelig. Noen arter er knyttet til hule trær (gjerne til reirene til hullrugende fugler), andre finnes gjerne på mugnende matvarer i hus. 

## Utbredelse
Slekten er beskrevet fra rav fra Tajmyr, Russland, dette stammer fra Øvre Kritt, ca. 86-83 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien muggbiller (Latridiidae)
****** Underfamilien **[[barkmuggbiller]]**, Corticariinae
******* Slekten †***Succinimontia*** Zherikhin, 1977 
******** †*[[Succinimontia infleta]]* Zherikhin, 1977

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Clemens Kraft

**Clemens Kraft** er et norsk kraftselskap som bygger og drifter småkraftverk i samarbeid med lokale grunneiere (fallrettseiere). Selskapet ble opprettet i 2006 av Opplysningsvesenets fond (nå Allstad AS) for å utnytte vannfall til kraftproduksjon på fondets egne eiendommer. Siden har selskapet utvidet sin virksomhet og Clemens Kraft eier per 1. januar 2025 mer enn 50 kraftverk, fra Kvinesdal i Agder i sør til Lyngen i Troms i nord. Selskapets kraftverk produserer i dag cirka 700 gigawattimer (GWh) strøm i året. 

Allstad AS, som er et heleid statlig selskap under Nærings- og fiskeridepartementet, eier en aksjepost på 50,1 % i Clemens Kraft. Den norske stat er dermed majoritetseier i selskapet. Øvrige aksjer eies av det sveitsiske pensjonsfondet CPV/CAP, som er pensjonskasse for sveitsiske Coop-ansatte. 

Daglig leder for selskapet er Knud H. Nørve, som tiltrådte i stillingen 15. august 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pachyrhynchus similis

***Pachyrhynchus similis*** er en fargerik snutebille som lever på Filippinene. 

## Utseende
Middelsstore, ovale, svarte snutebiller med kort, bred snute. Denne arten er blankt svart med fiolettaktig metallglans og grønngule tegninger på pronotum og dekkvingene. 

## Levevis
De voksne billene finnes ofte på bladene av ulike busker og trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[bredsnutebiller]], [[Entiminae]]** Schönherr, 1826
******* Stammen **[[Pachyrhynchini]]** Scönherr, 1826
******** Slekten ***[[Pachyrhynchus]]*** Germar, 1824
********* ***Pachyrhynchus similis*** Bollino, 2022

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Abhidharmakośabhāṣya

***Abhidharmakośabhāṣya*** (sanskrit; devanagari: अभिधर्मकोशभास्य, forkortet ***Abhidharmakośa*** (अभिधर्मकोश), er en nøkkeltekst om abhidharma. Tittelen betyr «kommentar til skattkammeret med abhidharma».

Teksten ble skrevet på sanskrit av den indiske buddhisten Vasubandhu i det 4. eller 5. århundre e. Kr.

Teksten oppsummerer abhidharma til sarvastivada i åtte kapitler på omkring 600 vers. Den både kommenterer og kritiserer den.

Teksten har blitt brukt av buddhister i India, Tibet og Øst-Asia. Den ble brukt av mahayana-skolen som en kilde for forståelsen av Śrāvakayāna.

## Referanser
Anna Qvam Halvorsen

**Anna Qvam Halvorsen**  (1863–1956), tidligere **Anna Qvam**, var en norsk lærer og kvinnesaksforkjemper. 26. februar 1884 holdt hun et innledningsforedrag i Diskusjonsforeningen Skuld om «Hvad er det hos os riktigt at begynde med under arbeidet for kvindeemancipationen?». Fra 1884 var hun den første sekretæren i Norsk Kvinnesaksforening og som 21-åring den yngste i ledelsen av organisasjonen.

Hun ble født i Altona i Tyskland som datter av skolebestyrer Peter Qvam (1822—1907) og Elise Dal (1835—1909). Hun begynte i 1881 å undervise ved sin fars skole, Qvams skole, der hun var lærer i flere tiår. Hun tok examen artium i 1886, som en av de første kvinnene i Norge, og var medbestyrer ved Qvams skole fra 1900 til 1914. Etter at Qvams skole ble nedlagt i 1913 var hun ansatt ved Borgerskolen fra 1914, ved Fagerborg skole fra 1915 til 1927 og som matematikklærer ved flere privatskoler. Hun giftet seg med Jens Braage Halvorsen i 1892.

Hennes fars bror var Ole Anton Qvam, som var gift med Fredrikke Marie Qvam. Hun døde i Oslo i 1956.

## Fotnoter

## Referanser
Mathilde Lutnæs

**Mathilde Lutnæs** (født 1996) er en norsk hundekjører som representerer Trysil Hundekjørerklubb.

Hun vant fem NM-gull i perioden 2017–2019.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Fei Liwei

**Fei Liwei** (født 2003) er en kinesisk svømmer. 

Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 1500 meter fri der han kom på 9. plass i forsøksheatet og ble slått ut.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Seildampskip

Et **seildampskip** er et skip som kan benytte både vindkraft og dampkraft til fremdrift.

Seildampskipene representerte en overgangsfase mellom seilskip og dampskip. Dampmaskinen var den gang en ny oppfinnelse; den hadde høy egenvekt, trengte store mengder kull, og klarte ikke å bringe skipet opp i stor hastighet. Ved også å benytte seil – som var en velprøvd teknologi – kunne man spare på kullet og også oppnå høyere hastighet når vinden var gunstig. 

DS «Savannah» fra 1818 var i 1819 det første (seil)dampskipet som krysset Atlanterhavet. Det var også innom Arendal.

Det norske fartøyet SDS «Hansteen» fra 1866 er (per 2024) verdens eneste operative seildampskip.

## Referanser
Girolamo Grimaldi den yngre

**Girolamo Grimaldi** (1674–1733) var en kardinal som arbeidet i Den hellige stols diplomatiske tjeneste og i Kirkestatens regjering.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Girolamo Grimaldis dåpsdag er kjent, Han ble døpt i Genova den 15. november 1674,. Han ble uteksaminert fra Universitetet i Avignon den 26. juni 1705 med juridisk eksamen. 
### Prest
Fire år senere ble han ordinert til katolsk prest, den 7. april 1709, og ble utnevnt til internuntius i Brussel.

### Titulærerkebiskop av Edessa, nuntius til Polen
Den 30. desember 1712 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av *Edessa in Osrhoëne* og sendt som nuntius til Polen. Den 9. april 1713 ble han bispeviet av biskop Philips-Erard van der Noot av Gent;  medkonsekrerende var biskop Pierre Lambert Ledrou O.E.S.A., og biskop Pierre-Joseph de Franken-Sierstof av Antwerpen.

### Nuntius til Keiseren (Østerrike)
I 1720 ble han nuntius til heiserens hoff i Østerrike.

### Kardinal
Ti år senere ble han kreert til kardinal i konsistoriet den 2. oktober 1730, og utnevnt til pavelig legat for Bologna. Året etter, i 1731,  ble han legat for hertugdømmene Parma og Piacenza.

I 1733, mens han var på sjøreise fra Napoli til Genova, ble han syk. Han ble tatt i land på øya Ischia og døde der den 18. november 1733. Liket hans ble ført til Genova og gravlagt i kirken *San Filippo*.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Juan Pardo de Tavera (1472–1545)
* Kardinal Antoine Perrenot de Granvellardi (1517–1586) *bispeviet 1542
* Biskop François Sonnius (Van de Velde) (1506–1676) *1562
* Erkebiskop Louis de Berlaymont (1542–1596) *1571
* Biskop Maximilien Morillon (1517–1586) *1583
* Biskop Pierre Simons (1538–1605) *1585
* Erkebiskop Matthias Van den Hove (Hovius) (1542–1620) *1596
* Erkebiskop Jacques Boonen (1573–1655) *1617
* Erkebiskop Gaspard Dubois (Van Den Bosch, Nemius) (1577–1567) *1635
* Biskop Marius Ambroise Capello (1597–1676) *1654
* Erkebiskop Alphonse de Berghes (1624–1689) *1671
* Erkebiskop Humbertus Guilielmus de Precipiano (1627-1711) *1683
* Biskop Philips-Erard van der Noot (1639-1730) *1694 
* Erkebiskop *Girolamo Grimaldi den yngre* (1674-1733) *1713

## Referanser
Innocents (Moby album)

***Innocents*** er det ellevte albumet av den amerikanske musikeren Moby, utgitt i oktober 2013 av plateselskapene Little Idiot og Mute. Albumet inneholder samarbeid på syv av albumets tolv spor.

## Albumet
Moby spilte inn *Innocents* i 2012 og 2013 i leiligheten hans.

Den første singelen fra albumet, "A Case for Shame" med Cold Specks ble utgitt i juli 2013. I august ble det avslørt at "The Perfect Life" med Wayne Coyne ville bli neste singel. Det ble søkt etter folk til musikkvideoen, "overvektige speedo-syklister, lettkledde rulleskøytespøkelser og en latex-kledd rytmisk sportsgymnastikk utøver". Videoen hadde premiere på Rolling Stones nettside i september. Den tredje singelen, "Almost Home" med Damien Jurado og den siste singelen var "The Lonely Night" med Mark Lanegan.

*Innocents* ble gitt ut 1. oktober 2013.

Album-omslaget har fotografier tatt av Moby.

## Sporliste

# «Everything That Rises» - 4:38
# «A Case For Shame» (med Cold Specks)» - 6:05
# «Almost Home» (med Damien Jurado)» - 6:01
# «Going Wrong» - 3:44
# «The Perfect Life» med Wayne Coyne - 6:05
# «The Last Day» (med Skylar Grey) - 4:41
# «Don’t Love Me» (med Inyang Bassey) - 4:21
# «A Long Time» - 4:32
# «Saints» - 4:35
# «Tell Me» (med Cold Specks) - 5:34
# «The Lonely Night» (med Mark Lanegan) - 4:53
# «The Dogs» - 9:25

## Referanser
Forsvarets medalje for internasjonal tjeneste

**Forsvarets medalje for internasjonal tjeneste** ble innstiftet av forsvarssjefen 1. januar 2023, og tildeles norsk militært og sivilt personell som har tjenestegjort utenfor kongerikets grenser, etter beslutning av norske politiske myndigheter. Tjenesten må være utenlandstjeneste knyttet til beredskap, overvåknings- og patruljeoppgaver, stabiliserende tilstedeværelse eller utenlandsoppdrag i regi av, eller understøttelse av, operasjoner i regi av FN, NATO, EU, parter i en koalisjon, eller i et bilateralt samarbeid. 

Medaljen ble innstiftet på forsvarssjefens initiativ for å hedre veteraner etter et økende antall ulike internasjonale styrkebidrag, som er ikke ble regnet som en internasjonal operasjon.

Forsvaret har ikke søkt Kongehuset om plassering på listen for norske dekorasjoner for den nye medaljen. Følgelig er den definert og rangert i medaljegruppe 4, som «andre norske dekorasjoner godkjent for bæring på uniform».

## Statutter
* Fra 1967 til 31. desember 2010 må den tjenestegjørende perioden internasjonalt ha vart i minimum tre måneder sammenhengende eller akkumulert.
* Fra 1. januar 2011 tildeles medaljen etter minimum 30 dagers sammenhengende eller akkumulert tjenestegjøring internasjonalt.
* Fra mars 2023 ble statuttene endret etter at det ble klart at dokumentasjon tilbake til 1967 ikke lot seg gjennomføre. Medaljen tildeles nå med tilbakevirkende kraft fra 1. januar 2011, med særskilt søknad mulig for tjeneste fra 1967.
* I 2025 åpnet Forsvarssjefens dekorasjonsråd for tildeling av medaljen for personell som har tjenenestegjort nasjonalt i Operasjon Ellisiv også kan motta den.

## Medaljen
FMIT er rund og preget i bronse med et oppadrettet sverd, omgitt av en laurbærkrans. Medaljebåndet har en blå bunnfarge. I båndets ytterkanter er det vertikale sølvstriper.

Medaljen kan kun tildeles én gang. Den bæres med en bronsefarget stjerne for henholdsvis 15, 30 og 45 måneders akkumulert tjeneste. Ved 60 måneders akkumulert tjeneste, bæres de med laurbærgren i bronse. Med FMIT følger diplom, medalje i miniatyr og båndstripe. Diplomet signeres av forsvarssjefen.

## Referanser
Tea Pogorelc

**Tea Pogorelc** (født 2006) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben  og det slovenske landslaget.

Hun ble tatt ut i den slovenske 18-mannstroppen til Dragan Adžić foran Håndball-EM 2024 i Sveits, Ungarn og Østerrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Emma Carrasco

**Emma Carrasco** (født 2005) er en spansk svømmer. 

Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 400 meter individuell medley der hun kom på 12. plass i forsøksheatet og ble slått ut.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Milica Ignjatović

**Milica Ignjatović** (født 2005) er en serbisk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben  og det serbiske landslaget.

Ignjatović ble tatt ut i den serbiske 21-mannstroppen til Uroš Bregar foran Håndball-EM 2024 i Sveits, Ungarn og Østerrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Philomena Egger

**Philomena Egger** (født 2007) er en østerriksk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben  og det østerrikske kvinnelandslaget. Hun har tidligere spilt for den østerrikske klubben .

Egger ble tatt ut i bruttotroppen til det østerrikske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2024, men var ikke blant de 18 utvalgte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kasper Barfoed

**Kasper Barfoed** (født 1952) er en dansk film- og TV-regissør.

## Film og TV (utvalg)
### Spillefilmer
* 2004: *[[Min søsters børn i Ægypten]]* – regi
* 2006: *[[Tempelriddernes skatt]]* – regi
* 2008: *[[Kandidaten (2008)|Kandidaten]]* – regi
* 2013: *[[The Numbers Station]]* – regi
* 2015: *[[Sommeren '92]]* – regi, manus sammen med Anders Frithiof August

### TV-serier
* 2011: *[[Den som dræber]]* – regi
* 2014: *[[Dicte (TV-serie)|Dicte]]* sesong II – regi
* 2017: *Gidseltagningen* – regi og manus
* 2019: *Gidseltagningen* II – ansvarlig produsent
* 2021: *[[Kastanjemannen]]*, Netflix
* 2024: *[[La Palma (TV-serie)|La Palma]]*, Netflix

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Den usynlige hand

***Den usynlige hand*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Harry O. Hoyt.

## Skuespillere
*Montagu Love: Rodney Graham
*Virginia Hammond: Alice Graham
*William Sorelle: Arthur Haynes
*Marguerite Gale: Ruth Haynes
*Martha Mansfield: Katherine Dale
*Kate Lester: miss Dale
*George LeGuere: Dick Allen / Rodney Graham Jr.
*Muriel Ostriche: Helen Haynes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stolen Secrets

***Stolen Secrets*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Irving Cummings.

## Skuespillere
*Herbert Rawlinson som Eel / Miles Manning
*Kathleen Myers som Cordelia Norton
*Edwards Davis som John Norton
*Henry Herbert som Brooks Waters 
*Arthur Stuart Hull som Sterling Mann
*William Conklin som Chapman Hoggins
*George Siegmann som Nat Fox
*Joseph North som Cruthers

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Platycerus kawadai

***Platycerus kawadai*** er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

## Utseende
En forholdsvis liten (ca. 12 millimeter), avlang, blank, mørk hjortebille, kan ha litt bronseaktig metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene en del kortere enn resten av hodet. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede. Beina er røde med svarte "knær", på forbeina er leggene og føttene også svarte.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Japan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Hjortbiller, Lucanidae
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
****** Blåhjorter, slekten *[[Platycerus]]* O.F. Müller, 1764
******* ***Platycerus kawadai*** Fujita & Ichikawa, 1982

## Referanser


## Eksterne lenker
* Les Lucanidae du Monde - nettside om arten https://unmondeencouleurs.piwigo.com/index?/category/3636-kawadai_fujita_ichikawa_1982 Besøkt 10.12. 2024.
* 
*
Thrimolus

***Thrimolus*** er en slekt av vedsoppbiller som lever av sopp, gjerne på eller i døde trær. 

## Utseende
Bittesmå (ca. 1 millimeter), avlangt ovale, fint hårete, blanke, brunrøde biller.  

## Levevis
Vedsoppbillene lever for det meste av forskjellige slags sopp, blant annet muggsopper. De fleste artene er skogsinsekter som kan finnes i død, soppinfisert ved, under bark og mellom råtnende plantemateriale. Noen få kan gå på lagrede matvarer, men det er mulig at de spiser på muggsopper og ikke selve matvarene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802 
***** Familien **[[vedsoppbiller]]**, Mycetophagidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Mycetophaginae]]**
******* Slekten ***Thrimolus*** Casey, 1900
******** *[[Thrimolus minutus]]* Casey, 1900

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Plesiocis

***Plesiocis*** er en slekt av små biller som lever i kjuker (Polyporaceae) som vokser på død ved. 

## Utseende
En liten (ca. 2 millimeter), sylindrisk, fint og tett punktert og fint, kort kårete, matt mørkbrun kjukeborer. Antennene er ni-leddete og har en avlang, tre-leddet klubbe.

## Levevis
Kjukeborerne er knyttet til kjuker eller poresopper (Polyporaceae), mens noen få arter lever kun på barksopp (Corticiaceae). Både larvene og de voksne billene gnager ganger i fruktlegemene til soppen. Ofte angriper kjukeborerne kjuker som er levende, og starter angrepet i de eldre delene (flerårige kjuker) eller borer seg rett inn i fruktlegemet (ett-årige kjuker). De ulike artene kan foretrekke ulike arter av kjuker i ulike nedbrytingsstadier. Livssyklusen er ganske kort, hele utviklingen er gjerne unnagjort på 8-10 uker. Noen arter (ikke de norske) er parthenogenetiske, det vil si at det bare finnes hunner og den nye generasjonen utvikler seg fra ubefruktede egg. Kjukeborerne har mange naturlige fiender, blant annet kortvinger, maurbiller, hettebiller, snylteveps og gallmygg.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige og vestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **kjukeborere**, Ciidae 
****** Underfamilien Ciinae
******* Slekten ***Plesiocis*** Casey, 1898  
******** *[[Plesiocis cribrum]]* Casey, 1898

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Bugguide.net - Ciidae. Med bilder av nordamerikanske arter. http://bugguide.net/node/view/740709/bgimage
Anisoxya

***Anisoxya*** er en slekt av biller i familien vedborere som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne. 

## Utseende
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlangt spoleformede, brune vedborere.

## Levevis
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa, Øst-Asia og Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[vedborere]]**, Melandryidae Leach, 1815
****** Underfamilien vedborere, Melandryinae Leach, 1815
******* Stammen Dircaeini Kirby, 1837
******** Slekten ***Anisoxya*** Mulsant, 1856 
********* *[[Anisoxya conicicollis]]* Champion, 1916
********* *[[Anisoxya fuscula]]* (Illiger, 1798) - Europa, finnes i Sør-Norge
********* *[[Anisoxya glaucula]]* LeConte, 1866 - Nord-Amerika

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 

*
Cedric Büssing

**Cedric Büssing** (født 2003) er en tysk svømmer. 

Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 400 meter individuell medley der han kom på 8. plass i finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vincenzo Bichi

**Vincenzo Bichi** (1668–1750) var en italiensk kardinal og katolsk erkebiskop.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Vincenzo Bichi ble født 2. februar 1668 i Siena i en adelig sienesisk familie. Han var sønn av Metello Bichi, markis av Rocca Albegna, og Vittoria Piccolomini av Aragon. Han var nevø til kardinal Carlo Bichi. Familien frembragte også andre kardinaler: Metello Bichi, Alessandro Bichi og Antonio Bichi.

I ungdommen studerte han ved Seminario Romano i Roma, flyttet deretter til *Seminario Clementino*. Ved universitetet La Sapienza tok han doktorgraden den 30. juli 1689 (*Doctor iuris utriusque*). Han ble deretter referendar og kleriker ved det apostoliske kammer (1695).
### Prest
Han ble ordinert til prest den 26. april 1699.
### Titulærerkebiskop
Han ble utnevnt til titulærerkebiskop av *Laodicaea in Phrygia* den 11. desember 1702. Han ble bispeviet den 27. desember samme år av kardinal Fabrizio Paolucci.

### Apostolisk nuntius til Sveits
Han var apostolisk nuntius til Sveits i perioden 1703–1709.

### Apostolisk nuntius til Polen
Han var apostolisk nuntius til Polen fra 14. september 1709 til ca 1712.

### Apostolisk nuntius til Portugal
Han var apostolisk nuntius til Portugal frem til 1720.

### Jardinal
I konsistoriet den 24. september 1731 ble av pave Klemens XII opphøyd til kardinal og utnevnt til kardinalprest. Bichi tok ikke besittelse av sin titulærkirke *[[San Pietro i Montorio]]* før i slutten av mars 1732. I årene som fulgte endret kardinalen ofte sine titulæ kirker inntil han ble forfremmet til kardinalbiskop av Sabina av pave Benedikt XIV den 23. september 1743. Den 10. april 1747 ble Bichi endelig kardinalbiskop i suburbikarbispedømmet Frascati.

Vincenzo Bichi døde 11. februar 1750 i sitt palass Via Lata i Roma i en alder av 82 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
* Kardinal *Vincenzo Bichi* (1668–1750) *1702

## Referanser
Zeamordella

***Zeamordella*** er en slekt av broddbiller med et karakteristisk utseende. 

## Utseende
Små til middelsstore (1,5 – 15&nbsp;mm, de fleste 3 – 8&nbsp;mm) biller, grunnfargen gråsvart, med tverrbånd eller flekker av lyse skjell. Kroppen er kileformet og de utmerker seg ved at undersiden er mer hvelvet enn oversiden, ulikt de fleste andre biller. I profil virker de pukkelryggete. **Hodet** er stort og bredt med nokså små fasettøyne. Bak øynene er det skarpt innsnevret til en smal hals. Antennene er temmelig korte, 11-leddete, trådformede eller sagtakkede. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, ved roten som oftest litt bredere enn dekkvingene. Det er sterkt rundet tilsmalnet framover og ser omtrent halvsirkelformet ut sett ovenfra. **Dekkvingene** er temmelig lange og smale, parallellsidige eller noe tilsmalnende bakover. Oversiden er temmelig flat, moderat glinsende, kledt med fine, nedliggende hår og ofte også flekker eller bånd av lyse skjell. Bakkroppsspissen er trukket ut til en lang, spiss pigg som rekker et godt stykke bak bakkanten av dekkvingene. **Beina** er forholdsvis lange, baklår og -legger er tykke og kraftige med tydelige sporer på leggene. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete.

**Larvene** er sylidnriske, lange og smale med korte bein og en rund hodekapsel.

## Levevis
De voksne billene spiser nektar og kan finnes ganske tallrikt på åpne blomster, særlig i skjermplantefamilien (Apiaceae) og kurvplantefamilien (Asteraceae), i solskinn. De er livlige og løper kvikt omkring, de flyr også godt og gjerne. Om de blir forstyrret, ruller de seg sammen og lar seg falle ned på bakken. Denne vanen har gitt dem navnet "tumbling flower beetles" på engelsk. Larvene lever i råtnende død ved, eller de minerer i stengelen på ulike urteaktige planter. Det er uvisst hva de faktisk spiser.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand og det sørøstlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien †Apotomouridae Bao *et al*., 2018
***** Familien **broddbiller**, Mordellidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Broddbiller, Mordellinae Latreille, 1802
******* Stammen Mordellini Latreille, 1802
******** Slekten ***Zeamordella*** Broun, 1886 
********* *[[Zeamordella caprai]]* Franciscolo, 1993
********* *[[Zeamordella monacha]]* Broun, 1886

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Setosicornia

***Setosicornia*** er en gruppe av sandbiller.  

## Utseende
Middelsstore, spinkle, fint hårete, brune sandbiller. Hannene har 11-leddete, kamformede antenner. Hannens dekkvinger dekker nesten hele bakkroppen.

## Levevis
 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling
Slekten har inntil nylig vært plassert i familien snyltebiller (Ripiphoridae), men er nå flyttet til Anthicidae 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[sandbiller]]**, Anthicidae 
****** Underfamilien **[[Eurygeniinae]]** 
******* Slekten ***Setosicornia*** Pic, 1911
******** *[[Setosicornia argentina]]* Pic, 1911
******** *[[Setosicornia curacaoae]]* (Gilmour, 1968)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Allocinops

***Allocinops*** er en gruppe av snyltebiller som skiller seg ganske mye fra andre biller når det gjelder utseende og levevis. De er blant de svært få billene som lever som parasittoider, det vil si at larvene utvikler seg på en vert som de til slutt dreper, i motsetning til ekte parasitter som ikke dreper verten sin. 

## Utseende
Middelsstore (7-8 millimeter), avlange, spinkle, brune snyltebiller, dekkvingene mørkt rødlige. Hannene har 11-leddete, kamformede antenner der de to innerste leddene er tykke og ovale, det tredje ganske langt og klubbeformet, det fjerde kort og ovalt, leddene lenger utover er ganske små, hvert ledd med et langt, bladformet vedheng. Hannens dekkvinger dekker nesten hele bakkroppen.

## Levevis
Snyltebillene lever som parasitoider på andre insekter, det vil si at larvene utvikler seg på eller inne i en vert som de til slutt dreper. Dette i motsetning til såkalte ekte parasitter, som ikke dreper verten sin. Blant vertene finnes kakerlakker, treborende biller, bier og veps. De nyklekte larvene, som blir kalt planidium-larver, er små, langbeinte og kjappe. De kryper omkring til de finner en passende vert og hekter seg fast i denne, og forandrer seg deretter til en tykk, kortbent larve som spiser på verten. 

## Utbredelse
Slekten er kjent fra New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[snyltebiller]]**, Ripiphoridae (=Rhipiphoridae)
****** Underfamilien **[[Pelecotominae]]** Seidlitz, 1875
******* Slekten ***Allocinops*** Broun, 1921
******** *[[Allocinops brookesi]]* Broun, 1921

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av arten (hann)
*
Phellopsis

***Phellopsis*** er en slekt av biller.  De fleste av artene lever av sopp som vokser på død ved, og er derfor sjeldne i miljøer med lite død ved.

## Utseende
Middelsstore (10-15 millimeter), avlange, svært knudrete, matt brune mattbiller, antennene er 11-leddete.

## Levevis
Artene utvikler seg i sopp på død ved. For de store, tropiske artene i underfamilien Zopherinae kan larveutviklingen ta flere år, og de voksne billene kan også leve i mange år, noe som er ganske uvanlig mellom insekter. Da de er knyttet til død ved er mange av mattbillene truet av moderne skogbruk som gjerne fjerner all slik ved fra skogen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Øst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[mattbiller]]**, Zopheridae Solier, 1834
****** Underfamilien **[[Zopherinae]]** Solier, 1834  – ikke i Norge
******* Stammen Phellopsini Slipinski & Lawrence, 1999
******** Slekten ***Phellopsis*** LeConte, 1862
********* *[[Phellopsis amurensis]]* Heyden, 1885
********* *[[Phellopsis chinensis]]* Semenov, 1893
********* *[[Phellospis imurai]]* Masumoto, 1990
********* *[[Phellopsis montana]]* Casey, 1907
********* *[[Phellopsis obcordata]]* (Kirby, 1837)
********* *[[Phellopsis porcata]]* (LeConte, 1853)
********* *[[Phellopsis robustula]]* Casey, 1907
********* *[[Phellopsis suberea]]* Lewis, 1887
********* *[[Phellopsis yulongensis]]* Foley & Ivie, 2008

## Referanser




## Eksterne lenker
 *Phellopsis amurensis*: http://www.zin.ru/Animalia/Coleoptera/eng/incozo.htm
*
Rhopalocerus

***Rhopalocerus*** er en slekt av mattbiller. 

## Utseende
Stort sett middelsstore, slanke, matt brune biller.

## Levevis
Noen arter av Colydiinae er rovdyr, ellers er de fleste medlemmene i denne familien soppetere både som larver og voksne. De er oftest å finne under løs bark på døde stokker. Larvene borer tunneler i råtten død ved og spiser soppene som vokser på den. Da de er knyttet til død ved er mange av mattbillene truet av moderne skogbruk som gjerne fjerner all slik ved fra skogen.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
***** Familien **[[mattbiller]]**, Zopheridae
****** Underfamilien Mattbiller, **[[Colydiinae]]** Billberg, 1820
******* Stammen Rhopalocerini Reitter, 1911
******** Slekten ***Rhopalocerus*** Redtenbacher, 1842
********* *[[Rhopalocerus anytus]]* Hinton, 1941
********* *[[Rhopalocerus bakeri]]* (Heller, 1915)
********* *[[Rhopalocerus camerunensis]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus compactus]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus iviei]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus minimus]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus mirei]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus nakasatoi]]* Aoki & Narukawa, 2019
********* *[[Rhopalocerus papuanus]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus rondanii]]* (A. Villa & G. B. Villa, 1833)
********* *[[Rhopalocerus setosus]]* Redtenbacher, 1842
********* *[[Rhopalocerus setulosus]]* (Fairmaire, 1898)
********* *[[Rhopalocerus solomonensis]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus tuberculatus]]* Slipinski & Burakowski, 1988
********* *[[Rhopalocerus viti]]* Slipinski & Burakowski, 1988

## Referanser




## Eksterne lenker
 
*
Ranveig Frantzen

**Ranveig Johanna Frantzen** (1901–1981) var en norsk husmor og politiker (Ap) fra Bergen. Hun var vararepresentant til Stortinget fra Bergen i tre perioder 1954–65, og var fast møtende stortingsrepresentant fra januar 1954 til januar 1955 mens Nils Langhelle var statsråd. 

Hun var medlem av Bergen bystyre 1945–63, fra 1949 også medlem av formannskapet. Hun var aktiv for avholdssaken, og hadde verv i IOGT.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yvette Hoel

**Yvette Hoel** (født 1987) er en norsk tidligere hundekjører som representerte Hadeland Trekkhundklubb.

Hun vant seks NM-gull i perioden 2012–2013. Hun har vunnet fire VM-gull og ett EM-gull.

Hun er søster av hundekjøreren Yngve Hoel.

## Internasjonale meritter
* VM-gull snørekjøring 2-spann 2011 (nordisk stil)
* VM-bronse combined 2011 (nordisk stil)
* EM-gull combined 2012 (nordisk stil)
* EM-bronse snøresykkel 2012 (barmark)
* VM-gull 10 km pulk 2013 (nordisk stil))
* VM-gull snørekjøring 1-spann 2013 (nordisk stil)
* VM-sølv snørekjøring 2-spann 2013 (nordisk stil)
* VM-sølv combined 2013 (nordisk stil)
* VM-gull stafett 2013 (nordisk stil)
* EM-sølv combined 2016 (nordisk stil)

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Tamara Potocká

**Tamara Potocká** (født 2002) er en slovakisk svømmer. 

Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på 200 meter individuell medley der hun kom på 23. plass i forsøksheatet og ble slått ut.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antidoron

**Antidoron** (gresk: ἀντίδωρον, = i stedet for gave) er i den gresk-ortodokse kirke det velsignede brød som deles ut i slutten av den egentlige nattverdsmottakelsen. Dette er ikke å forveksle med det nattverdsbrød, som er selve Kristi legeme.

## Litteratur
* Alphonse Raes: *L’antidoron.* I: *Proche-Orient Chrétien.* 3, 1953, , s. 6–13.
* Josef Andreas Jungmann: *Missarum Sollemnia. Eine genetische Erklärung der Römischen Messe.* Bind 2: *Opfermesse.* 3., verbesserte Auflage. Herder, Wien u. a. 1952, s. 561 f.
* Robert F. Taft: *A History of the Liturgy of St. John Chrysostom*. Bd. 6. PIO, Roma 2008, 699–719.

## Referanser
Capicrypticus

***Capicrypticus*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Små (gjerne 2,5-3 millimeter), ovale, halvblanke, rødbrunlige skyggebiller. Oversiden er fint og tett punktert. Hodet er stort og bredt, pronotum avrundet firkantet, ganske stort. Dekkvingene er rundede uten punktrader. Beina og antennene er rødoransje.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Diaperinae]]** 
******* Stammen Crypticini 
******** Slekten ***Capicrypticus*** Koch, 1950 
********* *[[Capicrypticus capensis]]* Koch, 1950

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Staffansritt

**Staffansritt** eller **staffansskede**  var en gammel folkelig tradisjon først og fremst i Sverige, og som kretset rundt *Staffan stalledräng*. Tradisjonen hørte normalt til Annendag jul, Sankt Stefans dag.
## Beskrivelse
*Staffan* (Sankt Stefan) var hestenes skyddshelgen, og dagen (eller natten) ble egnet til kappløp med forskjellige innslag, som for eksempel at presten velsignet hestene eller at man kappred til en kilde som man anså å ha magiske egenskaper, der hestene ble bevannet for å skjenke dem helse og styrke i det kommende år.

Etter en tid begynte staffansrittene å hente inn innslag fra *[[Stjernespill|stjärngosse]]*tradisjonen ved trettendagshelgen, og man red i stedet rundt i traktens gårder og sang tiggerviser og versjoner av Staffansvisan. Staffansrittene ble med tiden forvandlet til en staffansgang, og det hadde da skjedd en sammensmeltning mellom staffansrytterne og *stjärngossarna*. *Stjärngossar* som synger *Staffansvisan* ble senere innført i Luciatoget og gav guttene en rolle i Luciafeiringen.

**Finland:** I svensktalende trakter i Finland var det vanlig å legge såkalte staffansdanser på Annendagen. Den rikelige trakteringen på staffansdansen ble innsamlet under en kollektivt planlagt vandring med avanserte tiggeri- og sangopptredener som hele lokalsamfunnet var involvert i. Fra mange steder i Åboland og på Åland finnes fra slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet detaljerte beskrivelser av disse vel planlagte dansearrangement, som kunne pågå i flere døgn. Annendagen var i sørvestre Finland den virkelige opptogsdagen. Både ungdommer og voksne kledde seg ut med sotede ansikter eller gikk imed masker. Man kunne også ha småklokker satt fast på klærne eller benytte seg av stekepanner og kaseroller å tromme på. 

Staffanstradisjonens dominerende stilling i Åboland og på Åland innebar at andre utklednings- og tiggertradisjoner havnet i skyggen. Selv om det i tradisjonen var tydelige influenser også for eksempel fra julebukker med fantasifulle pelser og horn eller fra *stjärngosse*tradisjonene med hvite klær, spisse hodeplagg, stjerna i hånden og en person utkledt som Herodes, kalles omvandringen alltid for *staffans*vandring.

## Se også
::*Se også [[Stjernespill]]* for kontekstualisering.''

## Referanser
Sitophagus

***Sitophagus*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Små til middelsstor (ca. 5 millimeter), avlangt-ovale, blankt rødbrunlige skyggebiller med forholdsvis lange bein og lange, tynne antenner. Oversiden er fint og tett punktert. 

## Levevis
Disse arten kan finnes på lagrede matvarer.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae Latreille, 1802
******* Stammen **[[Diaperini]]** Latreille, 1802
******** Understammen Adelinina LeConte, 1862
********* Slekten ***Sitophagus*** Mulsant, 1854 
********** *[[Sitophagus alveolatus]]* Doyen, 1984
********** *[[Sitophagus dilatifrons]]* Champion, 1886
********** *[[Sitophagus fuliginosus]]* Champion, 1886
********** *[[Sitophagus hololeptoides]]* (Laporte, 1840)
********** *[[Sitophagus laticollis]]* Kulzer, 1961
********** *[[Sitophagus uniformis]]* Doyen, 1990

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilder av ''Sitophagus hololeptoides'' 
*
Bechdel-testen

**Bechdel-testen**, også kjent som **Bechdel-Wallace-testen**, er en metode for å vurdere hvordan kvinner fremstilles i film og annen fiksjon. Testen undersøker om et verk inneholder minst to kvinnelige karakterer som fører en samtale om noe annet enn en mann. I enkelte versjoner av testen stilles det også krav om at de kvinnelige karakterene har navn.

Om et fiksjonsverk består testen eller ikke, reflekterer ikke nødvendigvis den generelle representasjonen av kvinner i verket. I stedet brukes testen som en indikator på kvinners aktive tilstedeværelse (eller fravær) i fiksjon, og for å rette oppmerksomhet mot kjønnsulikhet i slike verk.

Testen er oppkalt etter den amerikanske tegneserieskaperen Alison Bechdel, som introduserte den i sin tegneserie *Dykes to Watch Out For* i 1985. Bechdel har gitt æren for ideen til sin venn Liz Wallace og til Virginia Woolfs skrifter. Ifølge Bechdel var testen opprinnelig ment som «en liten lesbisk spøk i en alternativ feministisk avis», men den fikk økt oppmerksomhet i 2000-årene, da flere varianter og lignende tester inspirert av den begynte å spre seg.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Julotta

**Julotta** er i Sverige og Finland den gudstjeneste som holdes tidlig på juledags morgen til minne om Jesu fødsel. I Svenska kyrkan har denne gudstjenesten lenge vært den dominerende julegudstjenesten, men den har tapt terreng for den såkalte julbönen og julenattsmessen på julaften. Sammen med adventsgudstjenestene er *julottan* dagen da kirkene får besøk av mange som ellers ikke pleier å gå så meget i kirken, eller ikke aktive eller troende kristne.

*Julotta*ns tilbakegang til fordel for midnattsmessen ble innledet i Sverige i 1970-årene.

I 1979 besökte 5,35 % av Svenska kyrkans medlemmer sin sognekirke på juledagen, et tall som sank til 3,76 % i 1988.

I Sverige har *[[Var hälsad, sköna morgonstund]]* tradisjonelt sett vært den sang som oftest innledet *julottan*, men har fra 1986 fått konkurranse fra *[[När juldagsmorgon glimmar]]*.

Ifølge 1686 års kyrkolag skulle *julottan* begynne klokken 6.00. *Julottan* holdes nå i mange kirker så sent som klokken 7.00 eller 8.00 på morgenen, men også kl. 06.00 er en vanlig tid. I minst tre kirker holdes *julottan* allerede klokken 4.00 om morgenen, noe som også var tradisjon inntil kirkeloven av 1686 trådte i kraft. Älmeboda kyrka i sørlige Småland er en av de som holder på tradisjonen med julotta kl. 04.00. Iblant kalles også gudstjenester omkring klokken 10.00 for *julotta*. Rättviks kyrka i Dalarna har hatt sin *julotta* med start 4.00 på morgenen siden 1500-tallet. Noen ganger i 1990-årene ble den flyttet til 7.00 for at Sveriges Television skulle sende direkte. Man har imidlertid valgt å gå tilbake til den tidlige tradisjonen. Også Evertsbergs kapell i Älvdalen i Dalarna har *julotta* kl. 04.00.

Trass i at kirkebesøkene har minsket over tid i Svenska Kyrkan, er *julottan* fortsatt en gudstjeneste som ofte er svært godt besøkt. Dette har ført til at store menigheter ofte holder *julotta* flere ganger på juledagsmorgen. I Täby kyrka i Täby kyrkby utenfor Stockholm holdes for eksempel *julotta* både kl. 05.00, 07.00 og iblant kl. 09.00, primært for at de mange kirkesøkende skal få plass i den for menighetens befolkning lille kirken.  

Julotta (norsk: juleotte) har sitt utspring i begrepet *[[otte|otta]]*. Før ble det holdt ottesång i byene alle søn- og helgedager. Det var også vanlig å holde lignende gudstjenester andre helgedager i juletid på landsbygden.

Svenske utvandrere spredte tradisjonen til forskjellige deler av verden. Den tidligst nedtegnede julottan i USA ble holdt i Strombecks kyrka i Chippewa County i Minnesota i 1883.

## Se også
* Gökotta
* Ottesang

## Referanser
Trygve Hanssen

**Trygve Hanssen** (1911–1990) var en norsk industriarbeider og Arbeiderpartiet-politiker fra Nes/Flekkefjord. Han var varapresentant til Stortinget i to perioder 1954–61 og var fast møtende stortingsrepresentant for Vest-Agder fra november 1955 til januar 1958 mens Jens Haugland var justisminister. Hanssen var den siste ordføreren i Nes (Vest-Agder) 1963–64.

Han arbeidet ved Aarenes lærfabrikker 1928–1979, siden 1948 som formann. Han var medlem av Nes kommunestyre 1945–64 og deretter i Flekkefjord kommunestyre 1965–77. Han var varaordfører i Nes 1951–54 og i Flekkefjord 1974–1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
*