Innocenzo Maria Liruti

**Innocenzo Maria Liruti** (etter **Lirutti**; 1741–1827) var en italiensk katolsk biskop og teolog. Han var benediktiner av Cassinese-kongregasjonen, var forfatter av noen teologisk-juridiske skrifter. De siste årene av sitt liv var han biskop av Verona fra 18. september 1807 til sin død 11. august 1827.

## Liv og virke
### Prest
Han ble presteviet den 21. desember 1765. Han begynte sitt prestelige og teologiske virke i det som fortsatt var Republikken Venezias områder. De napoleoniske erobringer la langt inn i fremtiden.  

### Biskop av Verona
Han utnevnt til biskop av Verona den 18. september 1807, under Napoleonstiden, og da bisdpesetet var var blitt del av Napoleons såkalte italienske rike. Han ble bispeviet av erkebiskop Antonio Codronchi av Ravenna den 17. desember samme år; medkonsekrerende var biskop Paolo Lamberto D’Allègre av Pavia, og titulærbiskop Eugenio Giovanni Battista Giuseppe Cerina O.F.M. Obs. 
#### Verona under napoleonsk kontroll
Mellom juni og oktober 1811 var Liruti med på konsilet i Paris, hvortil biskopene i Det italienske rike var blitt innkalt til å uttale seg om et av de mest kritiske punktene i striden mellom den keiserlige autoritet (Napoleon) og paven. På dette mer politiske enn teologiske tidspunkt presenterte Liruti, som i sine studier og skrifter hadde tilkjennegitt en spesiell følsomhet for temaet, på forespørsel fra de italienske biskopene en studie som undersøkte sakens teologisk-kanoniske aspekter. 

Han møtte Napoleon flere ganger, som hadde ønsket ham som biskop fordi i verk som *De sero metropoleonecclesiasticarum ortu...* (Patavii 1787) hadde Liruti fremholdt at han gikk inn for autonomi for lokal kirkene overfor romersk kurialistiske bestemmelser, og han ble nominert av ham baron av Det italienske rike. 
#### Verona under det østerrikske keiserrikes kontroll
Under den østerrikske periode forble Lirutis forhold til myndighetene, selv om de ikke det i alt var av samme art, vanskelige på grunn av myndighetenes innblanding i presteskapets liv og utdanning og i kirkens apostolat: mange av hans brev til prestene vitne om en hensikt om gjenoppretting og et konstant krav om autonomi i møte med regjeringens innblanding. Forholdet til keiseren av Østerrike,  Frans I, likesom til Napoleon, var basert på aktelse (keiseren ham til ridder av jernkronen, annen klasse). 

Mellom 1808 og 1820 avla Liruti en rekke pastoralvisitaser som er dokumentert i hans dagbok. 

I 1822, i anledning Den hellige allianses kongress i Verona (hvor europeiske herkere og ministre og de viktigste religiøse embedsbærere var til stede), opprettholdt den aldrende biskop Liruti en ekstremt reservert holdning. Han deltok ikke ved de offentlige dtilstelninger og møter, uten imidlertid å neglisjere oppgavene knyttet til hans embete.

Biskop Innocenzo Maria Liruti døde den 11. august 1827 i Verona.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) 1743
* Kardinal Francesco Saverio de Zelada (1717-1801) *1782
* Pave Pius VII (1742-1823) *1782
* Erkebiskop Antonio Codronchi (1748-1826) *1785
* Biskop *Innocenzo Maria Liruti* (1741-1827) 

## Litteratur
* Francesca Tamburlini: «LIRUTI, Innocenzo Maria», i Dizionario biografico degli italiani, vol. 65, Roma, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2005. 
## Referanser