Ladysmith Black Mambazo

**Ladysmith Black Mambazo** er en sørafrikansk mannskor/sang-gruppe som synger i de lokale vokalstilene isicathamiya og mbube. Gruppen fremfører sangene a capella og regnes som en gruppe innen musikksjangeren verdensmusikk.

De ble kjent internasjonalt etter å ha sunget med Paul Simon på albumet *[[Graceland (album)|Graceland]]* fra 1986, og har vunnet flere priser, inkludert fem Grammy Awards, de dedikert sin femte Grammy til avdøde tidligere president Nelson Mandela. Ladysmith Black Mambazo ble dannet av Joseph Shabalala i 1960 og ble en av Sør-Afrikas mest produktive og kjente artister, de har mottatt gull- og platina plater for utgivelsene sine. Gruppen ble et mobilt senter for sørafrikansk kulturarv gjennom sin afrikanske urfolks musikk, isicathamiya.

## Historie

### Starten
Joseph Shabalala dannet Ladysmith Black Mambazo i 1964, han hadde en drøm om å fremføre isicathamiya-harmonier (isicathamiya er den tradisjonelle musikken til zulu-folket).

Etter deres lokale suksess ved bryllupsseremonier og andre sammenkomster, deltok Shabalala i isicathamiya konkurranser. Gruppen ble beskrevet som "så god" at de til slutt ble nektet å delta i konkurransene, men ønsket velkommen til å underholde ved konkurransene. Selv om de hadde oppstart som isicathamiya gruppe i 1964, hadde de sunget sammen siden på begynnelsen av 1950-tallet. De ga ut sitt første album, *Amabutho*, i 1973, som solgte til gullplate og var det første albumet av en svart musiker eller gruppe fra Sør-Afrika som gjorde det. De påfølgende albumene deres fikk også gull- eller platinaplater. Etter utgivelsen av sitt andre album, *Imbongi* også i 1973, ble de profesjonelle sangere.

I 1976 konverterte Shabalala til kristendommen og en rekke religiøst materiale kom nå inn i gruppens repertoar. Mambazos første religiøse album, *Ukukhanya Kwelanga*, ble gitt ut like etterpå.

I 1981 var gruppen så populære at apartheidregjeringen tillot medlemmene å reise til Köln i Tyskland som en del av en sørafrikansk folkemusikkfestival. Gruppen turnerte i Vest-Tyskland og var også med i et TV-program. Året etter reiste gruppen tilbake til Tyskland for å underholde i et quizprogram på TV, noe som førte til at de fikk flere forespørsler om liveopptredener.

### Paul Simon
I 1985 reiste Paul Simon til Sør-Afrika i håp om å samarbeide med afrikanske musikere på hans album  *Graceland*. Simon snakket personlig med Shabalala og etter mye diskusjon reiste gruppen til London for å synge på albumet.

Den første innspillingen var "Homeless" hvor musikken og refrenget ble komponert av Simon, Shabalala komponerte Zulu-introduksjonen og hoveddelen (ikke-engelsk) i sangen. De sang også på "Diamonds on the Soles of Her Shoes" og "You Can Call Me Al". Simon tok med gruppen til New York City for å opptre på Saturday Night Live, hvor de fremførte "Diamonds ..." før albumet eller sangen ble gitt ut. Graceland ble utgitt i slutten av 1986, og selv om både Joseph Shabalala og Paul Simon ble anklaget for å ha brutt den kulturelle boikotten av Sør-Afrika, ble albumet en stor suksess og solgte 16 millioner eksemplarer. Dette banet veien for Ladysmith Black Mambazos internasjonale popularitet.

Suksessen med *Graceland* og påfølgende konsertturer førte til mange turnéer for gruppen som fortsetter den dag i dag. Ladysmith Black Mambazo drar på konsertturer rundt om i verden i seks måneder eller mer hvert år.

Etter *Graceland* var Simon produsent for deres første album for den amerikanske utgivelse på Warner Brothers Records, *Shaka Zulu* (1987). *Shaka Zulu* vant Grammy Award for beste tradisjonelle folkemusikk album i 1988. Ytterligere to plater ble spilt inn for Warner Brothers Records i USA: *Journey of Dreams* (1988) og *Two Worlds, One Heart* (1990). På sistnevnte album spilte gruppen samen med The Winans, Julia Fordham og George Clinton.

### Videre suksess og drapet på et medlem

Fra det første albumet *Amabutho* i 1973 og frem til 1991 hadde Ladysmith Black Mambazo gitt ut ytterligere 30 album.

I 1988 var Ladysmith Black Mambazo med i Michael Jacksons film Moonwalker, hvor de fremførte "The Moon Is Walking" (en forkortet versjon av sangen "Lindelani"). Ladysmith Black Mambazo ble også omtalt i Sesame Street sangen "Put Down the Duckie", og "The African Alphabet". I 1988 sang Ladysmith Black Mambazo "Mbube" under åpningssekvensen i Eddie Murphy filmen Coming to America (Amerika for mine føtter), men sangen ble ikke utgitt på filmalbumet.

De var i Sveits i 1991 og spilte inn "Passage To Promise" på Andreas Vollenweider sitt album *[[Book of Roses]]*.

Desember 1991 ble Headman Shabalala, som sang bass, skutt og drept av en hvit sikkerhetsvakt som ikke var på jobb, Sean Nicholas (drapet er referert til i sangen "Worldwide" av gruppen Adam Again på albumet *Dig).* Headman Shabalala var broren til Joseph Shabalala. Det hadde vært en del utskiftinger i gruppen før og etter drapet pensjonerte to av medlemmene seg, disse ble erstattet av andre nære slektninger.

### Slutten på apartheid
Apartheid ble offisielt opphevet i Sør-Afrika i 1991, men demokratiske valg startet ikke før i 1994.

Frigivelsen av Nelson Mandela etter 27 års fengsel førte til en albumutgivelse, *Liph 'Iqiniso* i 1993.

Mandela uttalte offentlig kort tid etter løslatelsen at medlemmene av Ladysmith Black Mambazo var "Sør-Afrikas kulturambassadører". Etter Mandelas ønske opptrådde Ladysmith Black Mambazo under fredspriskonserten i Oslo i 1993. De sang også ved president Mandelas innvielse i mai 1994, og også senere på bursdagsfeiringen hans.

I 1996 var de med på Dolly Partons album *Treasures*, hvor de sammen sang en versjon av Cat Stevens "Peace Train". De var også med Parton på en opptreden på en amerikansk TV hvor de fremførte sangen. I 1999 samarbeidet gruppen med den irske popgruppen B*Witched på singelen "I Shall Be There", som ble nummer 13 på UK Singles Chart.

En filmdokumentar om Ladysmith Black Mambazo, med tittelen "On Tiptoe: Gentle Steps to Freedom", ble utgitt i 2000. Filmen ble nominert til Oscar for beste dokumentar (kortfilm) i 2001, men vant ikke. Filmen fikk en pris for beste korte dokumentar av International Documentary Association 2001.

### Women Of Mambazo
I 2001 grunnla konen til Joseph Shabalala, Nellie Shabalala, damekoret/sang-gruppen Women Of Mambazo som på samme måte som Ladysmith Black Mambazo fremførte zulu-sanger. Nellie Shabalala var forsanger i gruppen. Dette hadde lenge vært en drøm for ekteparet, nå fikk de sjansen til å reise rundt og opptre på samme sener.

Women Of Mambazo hadde som mål å bringe et kvinnelig perspektiv til det tradisjonelle zulu repertoaret, sangkamp, ​​tro og kjærlighet i den kraftige, a capella stilen kalt iscathemiya.

Tragedien rammet dem i mai 2002, da en maskert snikmorder skjøt og drepte Nellie Shabalala (30 år) og skadet Joseph Shabalala, som prøvde å beskytte henne. Hendelsen skjedde på en parkeringsplass til en kirke og Joseph Shabalalas sønn Vivian Nkosinathi ble anklaget for å ha fått en leiemorder til å myrde stemoren Nellie. Under rettssaken vitnet Nkosinathi om at det sørafrikanske politiet hadde tilbudt en form for amnesti hvis han ville involvere sin egen far i drapet.

Women Of Mambazo ga ut albumet *Mamizolo* 18 oktober 2002, albumet var nesten ferdig da Nellie Shabalala ble drept og ble ferdigstilt som en hyllest til henne.

### Flere album, konserter og samarbeid

Ladysmith Black Mambazo hadde startet innspillingen av albumet *Wenyukela* før drapet. Arbeidet stoppet opp, men ble senere gjenopptatt og albumet utgitt i 2003. Albumet ga gruppen dens andre Grammy Award.

Josephs Shabalala bror Ben Shabalala ble drept i en forstad til Durban i juni 2004.Han var tidligere medlem av gruppen, men hadde pensjonert seg i 1990 etter drapet på Headman Shabalala.

*Long Walk to Freedom*, en feiring av gruppens 45 år, ble utgitt i 2006. På albumet har gruppen med seg mange kjent artister, inkludert Zap Mama, Sarah McLachlan, Melissa Etheridge, Joe McBride, Natalie Merchant, Emmylou Harris og Taj Mahal samt sørafrikanske musikere som  Lucky Dube, Phuzekhemisi, Bhekumuzi Luthuli, Nokukhanya, Thandiswa, Vusi Mahlasela og Hugh Masekela. Albumet ga gruppen deres 13. Grammy Award nominasjon, selv om det ikke vant Grammy prisen, viste det at gruppens kreative evner fortsatt ble anerkjent.

I  2006 samarbeidet gruppen med Josh Groban på hans tredje studioalbum, *Awake*. Sangene, "Weeping" og "Lullaby", inneholdt en tydelig sørafrikansk innflytelse. Etter dette begynte gruppen i 2006 å jobbe med Mavis Staples i et samarbeid på Staples nye album *We'll Never Turn Back* i 2007. Et konseptalbum med temaer knyttet til borgerrettighetsbevegelsen på 1950- og 1960-tallet.

Oktober 2006 fremførte Ladysmith Black Mambazo en utsolgt konsert i New Yorks berømte Carnegie Hall. Her var det gjesteopptredener av Sarah McLachlan, Natalie Merchant, Mahotella Queens, Vusi Mahlasela og Pete Seeger.

Ladysmith Black Mambazos utgivelse fra 2007, *Ilembe*, oppnådde stor suksess rundt om i verden.

Det hadde vært mange spørsmål om når grunnlegger, komponist og forsanger Joseph Shabalala skulle trekke seg fra gruppen. Januar 2008 ga Shabalala en uttalelse om dette der han fortalte om drømmen han hadde hatt på begynnelsen av 1960-tallet. Han fortalte om den eventyrlige reisen han hadde opplevd med  Ladysmith Black Mambazo, blant annet fremhevet han å gleden ved å få Grammy Awards og å følge Nelson Mandela til Norge for å motta Nobels fredsprisen. Han kunngjorde at når tiden kom ville hans yngste sønn Thamsanqa overta som leder for Ladysmith Black Mambazo.

I 2008 spilte de inn "Many Rivers to Cross" live med Ali Campbell. Samme år vant gruppen SAMA-prisen for beste tradisjonelle a cappella album for *Ilembe* og i 2009 vant de Grammy prisen for beste tradisjonelle verdensmusikkalbum, det var gruppens tredje Grammy pris.

I januar 2011 ga gruppen ut en innspilling med barnesanger, *Songs from a Zulu Farm*, det hadde de ikke gjort siden *Gift Of The Tortoise* i 1994. *Songs from a Zulu Farm* mottok noen av de beste anmeldelsene gruppen noensinne hadde fått, og ble blant de fem beste i "Best World Music Releases" 2011. Det ble også nominert til en Grammy pris, men vant ikke. Det ble også nominert til beste album i 2011 ved South African Music Awards.

Livealbumet *Singing for Peace Around the World* kom i 2013 og var dedikert til det sørafrikanske ikonet og tidligere president Nelson Mandela. Albumet ga dem den fjerde Grammy prisen.

Ladysmith ga ut en hyllest til Joseph Shabalalas avdøde kone i 2014, *Always with Us.* Samme år kom også albumet *Music from Inala: Aa Zulu Ballet* som er ballettmusikk. I 2014 fikk de også SAMA-prisen Lifetime Achievement Award.

I 2017 ble albumet *Songs of peace & love or kids & parents around the world* nominert til Grammy pris for beste barnealbum. De var også med på Wouter Kellerman sitt album *Samsara,* sammen med The Soweto Gospel Choir.

*Songs from Lindiwe* er en samling sanger som opprinnelig ble fremført av Ladysmith Black Mambazo i et sceneshow kalt Lindiwe, i 2019. Albumet er studioinnspilt versjoner av sangene. De ga også ut en singel, "Halo sana (Buya Mama)", sammen med Unathi.

I februar 2020 døde Joseph Shabalala i Pretoria i en alder av 79 år.

### Fortsettelsen
Ladysmith Black Mambazo fortsetter og turnere og spille inn musikk.

I 2020 ga de ut en singel, "With God Everything Is Possible", sammen med Charlie Peacock og "Rainforest" sammen med Dance gruppen Sainte Barbe.

## Album

## Utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*