Nicholas Anthony DiMarzio

**Nicholas Anthony DiMarzio** (født 1944) er en amerikansk katolsk emeritert biskop av Brooklyn.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Nicholas DiMarzio var sønn av Nicholas sr. og Grace (*née* Grande) DiMarzio som den eldre av tre søsken. Hans far tjenestefjorde i US Armed Forces, men ble senere en helsedirektør i byen Newark. Alle Nicholas' besteforeldre hadde innvandret til USA fra Sør-Italia. 

### Prest
Nicholas Anthony DiMarzio ble presteviet den 30. mai 1970 for erkebispedømmet Newark.
### Biskop
#### Hjelpebiskop i Newark
Den 10. september 1996 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Mauriana* og hjelpebiskop i Newark. Erkebiskopen av Newark, Theodore Edgar McCarrick, bispeviet ham den 31. oktober samme år; medkonsekranter var den emeriterte erkebiskop av Newark, Peter Leo Gerety, og koadjutorbiskop av Trenton i New Jersey, John Mortimer Fourette Smith.
#### Biskop av Camden (New Jersey)
Den 7. juni 1999 utnevnte Johannes Paul II til biskop av Camden. Han ble innført i embedet den 22. juli samme år i *St. Agnes Church* i Camden.

Han opprettet et *Office of Ethnic Ministries*, og likeså for *Black Catholic Ministry*, og for *Hispanic Ministry*. DiMarzio startet også et eget apostolat for *Haitian community* og to ministerier for henholdsvis koreanske og vietnamesere. I 2000 eteblerte biskop  DiMarzio *Mater Ecclesiae Chapel*, den første kanonisk etablerte misjon eid av bispedømmet og betjent kun av bispedømmets sekulærprester for feiting utelukkende av den tridentinske messe.

#### Biskop av Brooklyn
Johannes Paul II utnevnte ham den 1. august 2003 til biskop av Brooklyn. Den 3. oktober samme år ble han innført i embedet. En av DiMarzios første handlinger var å tale på *Immigrant Workers Freedom Ride Rally* i Flushing Meadows Park i Queens i New York. I november 2003 talte til for medlemmer av det muslimske samfunn i Brooklyn ved en ramadanfeiring. Han deltok senere på den femte verdenskongress for Det pavelige råd for pastoral omsorg for migranter og omreisende mennesker i Roma. 

I 2003 ble DiMarzio invitert til å bli med i *Global Commission on International Migration*, sponset av FN. Den 31. desember 2005 publiserte den en rapport med tittelen «Migration in an interconnected world; New directions for action». DiMarzio var den eneste amerikaneren i kommisjonen på 19 medlemmer.

DiMarzio har utstedt tre hyrdebrev som biskop av Brooklyn.

Fra 2004 til 2007 ledet DiMarzio den innenrikspolitiske komité innen Den amerikanske konferanse for katolske biskoper. I løpet av hans funksjonstid formulerte komiteen «Forming Consciences for Faithful Citizenship» publisert i 2008, og ble godkjent av bispekonferansen. Han har også fungert som leder av *Bishops' Migration Committee*, og ble medlem av styret for Catholic Relief Services og leder av bispekonferanses finanskomité, og medlem av biskopenes *Task Force* for katolske biskoper og politikere.

DiMarzio konsekreste under en sjelden trippel bispevielse Frank Joseph Caggiano, Octavio Cisneros og Guy Sansaricq, som alle ble hjelpebiskoper i Brooklyn.

I 2019 hevdet en mann at DiMarzio hadde seksuelt misbrukt ham gjentatte ganger på 1970-tallet, da han var altergutt i St. Nicholas Parish og student ved St. Nicholas School i Jersey City, der DiMarzio den gang var sogneprest. I mars 2021 saksøkte han DiMarzio og bispedømmet. DiMarzio avviste påstanden i 2020:*In my nearly 50-year ministry as a priest, I have never engaged in unlawful or inappropriate behavior and I emphatically deny this allegation. I am confident I will be fully vindicated*.I juni 2020 hevdet en annen at DiMarzio hadde misbrukt ham seksuelt under privat katekismeundervisning da han var 6 til 7 år fra 1979 til 1980, i Holy Rosary menighet i Jersey City, og krevde  $20.000.000 i kompensasjon. Sakene fikk atskillig presseomtale. DiMarzio nektet på begge beskyldninger, og hans advokat skrev til Associated Press at *«We have uncovered conclusive evidence of Bishop DiMarzio's innocence.»* Vatikanet igangsatte granskning i pakt med direktivet *[[Vos estis lux mundi]]*. Den 1. september konkluderte Kongregasjonen for troens utbredelse i Vatikanet avvisende, og sa at de fant de to beskyldningene *«not to have the semblance of truth»*. 

DiMarzios spalte med tittelen «Put Out Into the Deep» dukket opp ukentlig i bispedømmeavisen *The Tablet*. Han skrev også ukentlig på *Currents* et segment med tittelen «Into the Deep», hvor han diskuterte bispedømmet, lokale, nasjonale og internasjonale nyheter. 

Pave Frans innvilget den 29. september 2021 biskop Nicholas Anthony DiMarzio aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1876-1958) *1917
* Kardinal Francis Joseph Spellman (1889-1967) *1932
* Kardinal Terence James Cooke (1921-1983) *1965
* Kardinal Theodore Edgar McCarrick (1930-2025) *1977
* Biskop *Nicholas Anthony DiMarzio* (1944- ) *1996

## Referanser