open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gabriel Willem Sillekens

**Gabriel Willem Sillekens** (1911–1981) var en nederlandsk ordensgeistlig og katolsk biskop av Ketapang.
## Liv og virke
### Prest
Gabriel Sillekens sluttet seg til pasjonistordenen og ble presteviet den 10. mai 1936. 

Den 25. august 1954 utnevnte pave Pius XII ham til den første apostoliske prefekt av Ketapang.
### Biskop av Ketapang
Sillekens ble den første biskopen av Ketapang den 2. april 1962 som et resultat av opphøyelsen av det apostoliske prefekturet i Ketapang til bispedømme. Erkebiskopen av Djakarta, Adrianus Djajasepoetra S.J., ordinerte ham til biskop den 17. juni samme år; medkonsekratorer var erkebiskopen av Pontianak, Herculanus Joannes Maria van der Burgt O.F.M.Cap., og biskopen av Sintang, Lambertus van Kessel S.M.M. Gabriel Sillekens valgte mottoet Amen. Han deltok i alle fire sesjonene til Det andre Vatikankonsilet.

Den 15. mars 1979 innvilget pave Johannes Paul II Gabriel Sillekens anmodning om å fratre som biskop av Ketapang. Han døde to år etter.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop François de Bovet (1745–1838)
* Biskop Jacques-Léonard Pérocheau (1787–1861) *bispeviet 1818
* Biskop Annet-Théophile Pinchon (1814-1891) *1859
* Biskop Félix Biet (1838-1901) *1878
* Biskop Célestin-Félix-Joseph Chouvellon (1540-1611) *1891
* Erkebiskop Jean-Baptiste-Marie Budes de Guébriant (1849-1924) *1910
* Erkebiskop Georges-Marie-Joseph-Hubert-Ghislain de Jonghe d’Ardoye M.E.P. (1887-1961) *1933
* Erkebiskop Adrianus Djajasepoetra S.J. (1894-1979) *1953
* Biskop *Gabriel Willem Sillekens* C.P. (1911-1981) *1962

## Referanser
Microatomaria

***Microatomaria*** er en slekt av små fuktbiller som stort sett lever av sopp. 

## Utseende
Små (1,5-2 millimeter), avlangt-ovale, blanke, mørke fuktbiller. Kroppen er fint punktert og fint hårete. Antennene er middels lange med en avlang, tre-leddet klubbe. Pronotum er avrundet med en fint avsatt siderand, dekkvingene avlangt-ovale.

## Levevis
De fleste fuktbillene er soppetere og finnes gjerne i kompost eller mellom løvstrø. Noen få arter kan gjøre skade i hagebruk.

## Utbredelse
Arten lever i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[fuktbiller]]**, Cryptophagidae Kirby, 1826
****** Underfamilien småfuktbiller, Atomariinae LeConte, 1861
******* Stammen Atomariini LeConte, 1861
******** Slekten ***Microatomaria*** Leschen, 1996 
********* *[[Microatomaria hintoni]]* Leschen, 1996 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ortholanguria

***Ortholanguria*** er en slekt av biller. De typisk utseende languriidene er lange, smale og flate. Languriidenes larver utvikler seg gjerne inne i stenglene på ulike slags urter, og den lange og smale kroppsformen kan være en tilpasning til dette miljøet. 

## Utseende
Middelsstore (ca. 15&nbsp;mm) biller, noe flate, lange og smale, blanke. På farge er de ofte svarte med røde flekker eller tegninger, oversiden er oftest blank og ikke påfallende hårete. **Hodet** er nesten like bredt som brystskjoldet, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete og ender i en tre til fem-leddet kølle. **Brystskjoldet** er mer eller mindre firkantet sett ovenfra, omtrent så langt som bredt, og tydelig punktert. **Dekkvingene** er lange og smale, parallellsidige og blanke, med tydelige punktrekker. **Beina** er temmelig lange, føttene er fem-leddete, og et eller flere av fotleddene er gjerne tolappede. *Zavaljus brunneus*, som forekommer i Norden, er en liten, rødbrun art som ligner en slank fuktbille.

## Levevis
Languriidene kan finnes i skogkanter, på blomsterenger, i veikanter og lignende åpne områder. Larvene utvikler seg i stenglene på forskjellige slags urter. De voksne billene kan man finne på blomster, der de spiser pollen, eller på bladene av ulike urter.

## Systematisk inndeling

Underfamiliene som her er plassert i Languriidae blir ofte plassert i Erotylidae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Languriidae]]**
****** Underfamilien Languriinae
******* Stammen Languriini
******** Slekten ***Ortholanguria*** Crotch, 1875
********* *[[Ortholanguria batesii]]* Crotch, 1875
********* *[[Ortholanguria concolor]]* Crotch
********* *[[Ortholanguria cylindrica]]* (Fowler, 1886)
********* *[[Ortholanguria egensis]]* (Fowler, 1886)
********* *[[Ortholanguria elongata]]* Gorham, 1889
********* *[[Ortholanguria extensa]]* Gorham, 1889
********* *[[Ortholanguria virescens]]* (Fowler, 1886)

## Eksterne lenker
*
Loberopsyllus

***Loberopsyllus*** er en slekt av biller som lever i råtnende plantemateriale. 

## Utseende
Små (gjerne 1,5-2,5 millimeter), avlange, vanligvis rødbrune kjukebiller. Antennene er utvidet mot spissen uten en tydelig avsatt klubbe.

## Levevis
Disse billene lever mest trolig av muggsopper. De kan finnes mellom råtnende plantemateriale, eller også i lagrede matvarer. De kan bli fraktet rundt i pelsen på gnagere.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[kompostkjukebiller]]**, Cryptophilinae
******* Stammen Cryptophilini
******** Slekten ***Loberopsyllus*** Martínez & Barrera, 1966 
********* *[[Loberopsyllus explanatus]]* Leschen & Ashe, 1999
********* *[[Loberopsyllus halffteri]]* Martínez & Barrera, 1966 
********* *[[Loberopsyllus oculatus]]* Leschen & Ashe, 1999
********* *[[Loberopsyllus traubi]]* Martínez & Barrera, 1966 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kauaihuleedderkopp

**Kauaihuleedderkopp** (*Adelocosa anops*) er en edderkoppart i gruppen ulveedderkopper som er endemisk til øya Kauai i Hawaii. Den er kun kjent fra noen få huler i et område på 10,5&nbsp;km2, der kun 6 unike populasjoner er funnet. Selv om deres nærmeste slektninger på overflaten har store øyne, har denne arten mistet evnen til å se. Blant lokalbefolkningen på øya er den kjent under navnet *blind spider* (blind edderkopp). Kroppslengden er på rundt 20&nbsp;mm, og de er rødbrune i fargen. De er helt ufarlige for mennesker. Ulikt fra de fleste ulveedderkopper, legger arten bare 15 til 30 egg om gangen. Hunnen bærer eggene i munnpartiet inntil de klekkes.

En av edderkoppens hovedbyttedyr er den huleboende amfipoden *[[Spelaeorchestia koloana]]*, som kun er kjent fra 9 populasjoner. Disse forer seg på nedbrytende plantematerie. Edderkoppen ble oppdaget i 1973. Målinger av bestandene har aldri telt mer enn 30 edderkopper og 80 amfipoder.

## Økologi

### '''Diett'''
Huleedderkoppen spiser insekter og småkryp som den finner inne i hulene. Kostholdet består særlig av amfipoder, så vel som mindre edderkopper og kakerlakker.

### Atferd
Arten beveger seg sakte og står helt stille det meste av dagen. I stedet for å bygge et nett,  venter edderkoppen på byttedyr på bakken. Den sanser omgivelsene sine via vibrasjoner og kjemikalier.

### Habitat
Kauaihuleedderkoppen oppholder seg i huler hele livet. Den bor i både store hulepassasjer og trange sprekker som er utilgjengelige for mennesker. Siden edderkoppen kan dø av uttørking, krever arten et habitat med høy luftfuktighet. På grunn av dette så oppholder de seg som oftest i mørke og kjølige deler av hulene, med minimale bevegelser i lufta.

### Utbredelse
Arten finnes kun i Koloa-bassenget på Kauai. Her finnes de kun regelmessig i 3 grotter. Disse kalles Koloa Cave 1, Koloa Cave 2 og Kiahuna Mauka-grotta. Edderkoppene finnes også i en forskningshule som driftes av U.S. Fish and Wildlife Service.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oligocorynus

***Oligocorynus*** er en slekt av kjukebiller som omfatter noen ganske store og fargerike arter. 

## Utseende
Middelsstore, bredt ovale og hvelvede, glatte og blanke, gjerne gule og svarte kjukebiller. Artene kan minne mye om marihøner, men er ikke i nært slekt med disse.

## Levevis
De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, i det nordlige Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Erotylinae Latreille, 1802
******* Stammen Erotylini Latreille, 1802
******** Slekten ***Oligocorynus*** Chevrolat, 1836
********* *[[Oligocorynus caciqus]]*
********* *[[Oligocorynus cinctus]]* (Herbst, 1799)
********* *[[Oligocorynus convexiusculus]]*
********* *[[Oligocorynus convexus]]* (Crotch, 1876)
********* *[[Oligocorynus duodecimmaculatus]]*
********* *[[Oligocorynus erythrogonus]]*
********* *[[Oligocorynus flavomaculatus]]* (Mader, 1943)
********* *[[Oligocorynus hybridus]]* (Erichson, 1847)
********* *[[Oligocorynus indicus]]* (Herbst, 1783)
********* *[[Oligocorynus jansoni]]*
********* *[[Oligocorynus militarioides]]* (Mader, 1942)
********* *[[Oligocorynus militaris]]*
********* *[[Oligocorynus nigrotaeniatus]]*
********* *[[Oligocorynus nigrotibialis]]* Demay, 1838
********* *[[Oligocorynus peruvianus]]* (Mader, 1942)
********* *[[Oligocorynus rugipunctatus]]* Crotch, 1876
********* *[[Oligocorynus trizonatus]]*
********* *[[Oligocorynus zebra]]* (Fabricius, 1787)

## Referanser




## Kilder

* Skelley, P.E. 2001. Pleasing fungus beetles of North America. Family Erotylidae (med bilder av mange slekter). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Paul/introduction.html

## Eksterne lenker
*
Robertfesten 2012

**Robertfesten 2012** var den 28. utdelingen av den danske Robertprisen og ble arrangert 5. februar 2012 i Cirkusbygningen i København. Verter for arrangementet var Søs Egelind og Alexandre Willaume. De nominerte ble offentliggjort i to puljer; 13. desember 2011 og 16. januar 2012.

Pernille Fischer Christensens film *[[En familie]]* fikk 16 nominasjoner, men vant ikke innen noen kategori. Lars von Triers film *[[Melancholia]]* vant 10 priser, og var den filmen som vant flest.

## Nominerte og vinnere
Vinnerne står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

### Øvrige priser

## Fotnoter

## Referanser
Australonotha

***Australonotha*** er en slekt av kjukebiller.  

## Utseende
Små, avlange, halvblanke, brunlige kjukebiller uten metallisk glans. Oversiden er fint punktert.

## Levevis
I alle fall noen av artene er knyttet til konglepalmer.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[kjukebiller]]**, Erotylidae
****** Underfamilien **[[Pharaxonothinae]]** Crowson, 1952
******* Slekten ***Australonotha*** Yoshida & Leschen, 2020
******** *[[Australonotha monteithi]]* Yoshida & Leschen, 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Robertfesten 2011

**Robertfesten 2011** var den 27. utdelingen av den danske Robertprisen og ble arrangert 6. februar 2011 i Cirkusbygningen i København. De nominerte ble offentliggjort i to puljer; 17. desember 2010 og 18. januar 2011.

Det skapte forundring at Susanne Biers film *[[I en bedre verden]]* (dansk: *Hævnen*) ikke var blant de nominerte til Robertprisen for årets danske spillefilm.
Blant de nominerte filmene var *[[R (film)|R]]* regissert av 
Tobias Lindholm og Michael Noer og Thomas Vinterbergs 
*[[Submarino]]*.*[[R (film)|R]]* vant prisen for årets danske spillefilm.
 
## Nominerte og vinnere
Vinnerne står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

### Øvrige priser

## Fotnoter

## Referanser
Theridion strepitus

***Theridion strepitus*** er en huleboende edderkoppart i gruppen kamfotedderkopper. Arten er endemisk til Galápagosøyene. På grunn av at arten lever inne i mørke huler, har den ingen øyne.

## Referanser


## Eksterne lenker
AS Saint-Étienne i 1990–91

Association Sportive de Saint-Étienne endte sesongen 1990/91 på 13. plass i fransk 1. divisjon.

## Tabell

## Kamper
### [[Ligue 1|Division 1]]

### [[Coupe de France]]

## Spillerstatistikk

## Overganger

## Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.

## Referanser


## Kilder
* 

## Se også
*Fransk fotball 1990–1991
Henry Sletsjøe

**Per Henry Karl Sletsjøe** (født 2000) er en svensk fotballspiller som spiller for GAIS.

## Karriere
### Rosenborg
Den 18. november 2024 skrev Sletsjøe under for  ut 2027. I 2025 ble han lånt ut til .

Hans mor kommer fra Norge.

### Gais
I februar 2026 gikk han til GAIS.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trondheim kommunes frivillighetspris

**Trondheim kommunes frivillighetspris** deles ut årlig av Trondheim kommune i forbindelse med FNs internasjonale frivillighetsdag 5. desember. Prisen består av en sjekk på 25 000 kroner og statuetten *Skrog* utført av kunsteren Erlend Leirdal.

Prisen skal gå til personer, organisasjoner som utmerker seg for sin frivillige innsats til beste for medmennesker i Trondheim. Prisen skal honorere frivillig arbeid som er knyttet til helse, omsorg og velferdstjenester, sosiale tjenester, utdanning, kultur eller miljø.

Ordføreren i Trondheim leder en komité bestående av fem politiske representanter i tillegg til kommunaldirektørene fra Helse og Velferd og Kultur, idrett og frivillighet, som vurderer kandidatene og utnevner vinneren av prisen.

## Prismottakere

* 2000 – Kjersti Rygg Hogstad, leder av Lade lag av Norges Kvinne- og familieforbund
* 2001 – Natteravnene
* 2002 – Aase Lian, leder Landsforeningen for slagrammede Sør-Trøndelag
* 2003 – Willy Mørch
* 2004 – Molly Helen Berg og Brynhild Eriksen
* 2005 – Bente Dahl, leder av Foreldreutvalget (FAU) Lilleby skole.
* 2006 – Bjørn Eklo
* 2007 – Miljøarbeider Ismail Muhyadin, innsats for ungdommer med minoritetsbakgrunn
* 2008 – Kirkens SOS
* 2009 – Kåre Vårvik, skøyteavdelinga Leinstrand IL
* 2010 – Kattem Frivilligsentral
* 2011 – Bjørg Sliper, engasjement i Trondhjems skiklub
* 2012 – Trondheim Røde kors
* 2013 – Helge Tiller, frivillig i korpsbevegelsen
* 2014 – Home-Start, Familiekontakten HSF, familiestøtteprogram for småbarnsfamilier
* 2015 – Hveita United, gatefotballag i regi av Frelsesarmeen
* 2016 – Torleif Eliassen, leder for Trønderbrazz
* 2017 – Byåsen Men At Work/Byåsen frivilligsentral, gruppe for nybosatte innvandrermenn
* 2018 – Kari Wennberg, samtalepartner for nyopererte kreftpasienter
* 2019 – Trondheim Sopp- og nyttevekstforening
* 2020 – Trondheim Røde kors/Fellesverket, aktivitetshus for ungdom
* 2021 – Arbeidsgruppa for brukerråd v/helse og velferdssentrene i Trondheim
* 2022 – Gerd Åberg, engasjement for bydelen Ila
* 2023 – Skoggruppa på Lademoen
* 2024 – Walther Jarwon

## Referanser


## Eksterne lenker

* Offisiell nettside
Magnus Rugland Ree

**Magnus Rugland Ree** (født 2004) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mika Riipi

**Mika Riipi** (født 1975) er en finsk politiker for Centern. Han har vært medlem av Finlands riksdag siden 2024.

Riipi kommer fra Lappland og har erstattet Katri Kulmuni som riksdagsmedlem etter at Kulmuni ble valgt inn i Europaparlamentet.

## Referanser
Dancing On My Own

**«Dancing on My Own»** er en sang fremført av Robyn, gitt ut i 2010. Sangen, skrevet av Robyn og Patrik Berger. «Dancing on My Own» er førstesingelen fra albumet *Body Talk Pt. 1*.

Singelen nådde nummer en på de svenske hitlistene, nummer to i Danmark, nummer tre på Hot Dance Club Songs i USA, nummer tre på dance-lista i Storbritannia og nummer seks på VG-lista i Norge. Den har blitt nominert til en Grammy i kategorien "Best Dance Recording" sammen med blant andre «Dance in the Dark» (Lady GaGa) og «Only Girl (In the World)» (Rihanna). Sangen ble rangert som nummer tredje på Pitchforks 2019 liste over de 200 beste sangene på 2010-tallet og som  nummer en på Rolling Stones liste over de beste sangene på 2010-tallet. I 2024 ble sangen nummer 20 på Rolling Stones liste The 500 Greatest Songs of All Time.

Calum Scott ga ut sin versjon i 2016. Denne versjonen ble også godt mottatt av kritikerne og kom på førsteplass på listene i Skottland og Mexico, og også langt opp på listene i andre land. Den ble nominert til British Single of the Year av Brit Awards i 2017.

Også andre, både kvinnelige og mannlige, artister innen mange forskjellige musikksjangre har laget sine versjoner av denne sangen. I 2011 ga Skilla ut en popversjon, i 2014 Tyhra og i 2015 Cyrus og Electric Boys. I 2017 Landon Austin, Pentatonix, Cepeda, Ben Monteith, Cimorelli og Johanna Dehman. I 2018 Tara Mahajan og Nicole Cross. I 2019 Pink Gloves, Tyler Rayn, Linus Svenning og i 2001 KIDZ BOP Kids. I 2020 Grouplove, Willie Watson og Alvix & HIDDN. I 2021 SUD, Dale Hollow og Josh Le Tissler. I 2022 DIAMANTE, Felix Irwan, Braaten & Janu og XD. I 2023 The Regrettes, Tove Lo, Teddy Cream & CLUBWRK, Pierre Leck & John Skyfield og Micky Modelle & Flip & Fill. I 2024 LOBSTERBOMB og Arkells. Også innen film og TV-serier er sangen flittig brukt, som i Teen Spirit (Elle Fanning) 2019, Rosaline (Anna of the North, Drum & Lance & Ian Hultquist) 2022 og Familien Bridgerton (Vitamin String Quartet) 2022. I  musikkonkurranser er den flittig brukt, som Thomas Løseth i Voice 2017. Det finnes også en hel rekke remixer av Robyn og flere andre artister.

## Referanser
Dastarcus

***Dastarcus*** er en slekt av biller som lever i ganger i død ved. Noen er soppetere, andre er parasitter på vedborende insekter. 

## Utseende
Små til middelsstore (3,5 – 8&nbsp;mm), lange og smale, sylindriske til noe flate, blanke, brunlige biller, dekkvingene med lengdekjøler, kledt med korte, oppstående børster. **Hodet** er stort og bredt med små, utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt eller litt lengre, 11-leddete, utvidet mot spissen men uten en klart avsatt klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) er lengre enn bredt, nærmest hjerteformet med en bred midtfure. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, med flere tydelige lengdekjøler. **Beina** er nokså korte og kraftige, med fire-leddete føtter.

## Levevis
Tunnelbillene lever i ganger i død ved. De angriper larver, pupper og nyklekte voksne av treborende biller, særlig trebukker (Cerambycidae). D. helophoroides blir antatt å ha potensiale for biologisk kontroll av den innførte trebukken *[[Anoplophora| Anoplophora glabripennis]]* i Nord-Amerika.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[tunnelbiller]]**, Bothrideridae Erichson, 1845
****** Underfamilien Bothriderinae Erichson, 1845
******* Slekten ***Dastarcus*** Walker, 1858
******** *[[Dastarcus confinis]]* Pascoe, 1860
******** *[[Dastarcus constrictus]]* Grouvelle, 1908
******** *[[Dastarcus costulatus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus cyprianus]]* Dajoz, 1989
******** *[[Dastarcus decorus]]* Reitter, 1877
******** *[[Dastarcus excisus]]* (Ancey, 1881)
******** *[[Dastarcus fairmairei]]* Grouvelle, 1919
******** *[[Dastarcus fasciculatus]]* Grouvelle, 1908
******** *[[Dastarcus helophoroides]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus indicus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus interruptus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus kurosawai]]* Sasaji, 1986
******** *[[Dastarcus libanicus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus longulus]]*
******** *[[Dastarcus porosus]]* Walker, 1858
******** *[[Dastarcus pusillus]]* Pascoe, 1863
******** *[[Dastarcus rufosquameus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Dastarcus turcicus]]* Dajoz, 1973
******** *[[Dastarcus vetustus]]* Pascoe, 1863

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Parmaschema

***Parmaschema*** er en slekt av små, tropiske biller som lever på barken av ulike slags trær. 

## Utseende
Små (1,2 – 2&nbsp;mm), kort ovale til nesten sirkelrunde, flate biller. De er blanke, glatte, tett punkterte og brunlige til svarte på farge. **Hodet** er temmelig lite, på sidene vanligvis dekket av brystskjoldets framskutte framhjørner. Antennene er nokså korte, 9- eller 10-leddete, med en en-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, mer eller mindre halvsirkelformet sett ovenfra, jevnt og ganske tett punktert, uten påfallende groper eller knøler. **Dekkvingene** er brede, ovale, ganske tett punkterte, men uten punktrekker. Noen arter mangler flygevinger. **Beina** er ganske korte, lårene er tykke, hoftene (coxae) er uvanlig små og delvis innesluttet i groper på undersiden. Føttene er tre-leddet.

## Levevis
Billene blir ofte funnet på barken av ulike slags tropiske trær, og er blant annet blitt samlet inn ved trekrone-gassing (*canopy fogging*).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Discolomatidae]]** Horn, 1878
****** Underfamilien Notiophyginae Jacobson, 1915
******* Slekten ***Parmaschema*** Heller, 1912
### Liste over artene

**[[Parmaschema acuticlava]]* John, 1954
**[[Parmaschema backeri]]* John, 1955
**[[Parmaschema basilewskyi]]* John, 1955
**[[Parmaschema boettcheri]]* John, 1952
**[[Parmaschema bouchardi]]* John, 1952
**[[Parmaschema defrictum]]* (John, 1943)
**[[Parmaschema feshianum]]* John, 1960
**[[Parmaschema hexagonale]]* John, 1943
**[[Parmaschema karnyi]]* John, 1940
**[[Parmaschema latius]]* John, 1943
**[[Parmaschema leviterimpressum]]* John, 1952
**[[Parmaschema loebli]]* Schawaller, 1989
**[[Parmaschema medium]]* John, 1940
**[[Parmaschema nodimargo]]* Heller, 1912
**[[Parmaschema rugosum]]* John, 1952
**[[Parmaschema saginatum]]* John, 1952
**[[Parmaschema tumidum]]* John, 1954
**[[Parmaschema wauanus]]* John, 1969

## Eksterne lenker
*
Karen Sehested

**Karen Clausdatter Sehested** (1606–1672) var en dansk hoffmesterinne og godseier, søster til Hannibal Sehested.  

Hun fødtes på Arensborg på Øsel som datter av stattholder Claus Maltesen Sehested og Anne Nielsdatter Lykke (d. 1645). I 1628 giftet hun seg med Tyge Kruse til Stenalt (1604-1629) og i 1641 med Jørgen Seefeld til Visborg (1606-1666).

## Ved hoffet
I 1631 ble hun ansatt som hoffmesterinne med ansvar for kong Christian IVs barn i ekteskapet med Kirsten Munk. Lenora Christine beskrev henne som streng, mens hennes forhold til prins Frederik var til tilsynelatende bedre. I 1634 ble hun avskjediget etter klager fra barna om hard disiplin. 

Året etter overtok hun oppdragelsen av søstersønnen Niels Juel. 

Da hennes sønn av første ekteskap døde i 1649, arvet hun Stenalt og Åstrup. Fra tidligere eide hun gården Øland ved Thisted, og årene 1666–68 besatt hun Vår.

Karen Sehested døde før 11. desember 1672, og ble bisatt i Viborg domkirke.

## Referanser
Idiophyes

***Idiophyes*** er en familie av biller som er beslektet med familien soppmarihøner (Endomychidae). Soppmarihønene lever, som navnet tyder på, på ulike slags sopp, for eksempel røyksopp og kjuker.

## Utseende
Ganske små (ca. 1 millimeter), bredt ovale og hvelvede, fint hårete og tett punkterte, blanke, brunlige biller.

## Levevis
Soppmarihønene lever av sopp av ulike slag. De kan finnes på kjuker, på ulike slags sopp-fruktlegemer, under barken på døde trær, mellom råtnende plantedeler og i tilknytning til maur.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** familien **[[Anamorphidae]]** Strohecker, 1953
****** Slekten ***Idiophyes*** Blackburn, 1895 
******* *[[Idiophyes brevis]]* Blackburn, 1895  
******* *[[Idiophyes dubius]]* Lea, 1921 
******* *[[Idiophyes humeralis]]* Lea, 1921 
******* *[[Idiophyes viridis]]* Lea, 1921

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cautomus

***Cautomus*** er en slekt av stort sett små, flate barkglansbiller som gjerne finnes under barken på døde trær. De er sannsynligvis rovdyr.

## Utseende
Knøttsmå til små, avlange, flate, glatte, rødlige eller gulbrune biller. **Hodet** er forholdsvis lite, fasettøynene er ganske små, sterkt utstående, med grove fasetter. Antennene er nokså korte, 8-leddete, med en kraftig, én-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, grovt og spredt punktert og temmelig blankt. **Dekkvingene** er parallellsidige og har tydelige punktrekker, beina er ganske korte og slanke.

## Levevis
Barkglansbillene finnes vanligst under barken på døde trær, men kan også forekomme i kompost og annet råtnende plantemateriale. Man vet lite konkret om biologien deres, men man antar at de er rovdyr som lever av andre smådyr. De synes sjelden å være spesielt tallrike, men de er lette å overse på grunn av sin beskjedne størrelse.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan), Australia og Karibia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[barkglansbiller]]**, Cerylonidae Billberg, 1820
****** Underfamilien Ceryloninae Billberg, 1820
******* Slekten ***Cautomus*** Sharp, 1885 
******** Underslekten *Aculagnathus* Oke, 1932 - Australia
********* *[[Cautomus mirabilis]]* (Oke, 1932)
******** Underslekten *Cautomus* (i snever forstand)
********* *[[Cautomus hystriculus]]* Sharp, 1885
********* *[[Cautomus infimus]]* Grouvelle, 1908
********* *[[Cautomus monstruosus]]* Grouvelle, 1905
******** Underslekten *Paracautomus* Heinze, 1944
********* *[[Cautomus javanus]]* Heinze, 1944

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Johann Albrecht Euler

**Johann Albrecht Euler** (1734–1800) var en sveitsisk-russisk astronom og matematiker. Han er også kjent som Johann Albert Euler eller John-Albert Euler, og han var det første barnet til den fremstående sveitsiske matematikeren Leonhard Euler (1707–1783), som emigrerte til St. Petersburg 17. mai 1727. Hans mor var Katharina Gsell (1707–1773), hvis mormor var den berømte vitenskapelige illustratøren Maria Sibylla Merian (1647–1717), og hvis far var den sveitsiske barokkmaleren Georg Gsell (1673–1740), som hadde emigrert til Russland i 1716. Katharina giftet seg med Leonhard Euler 7. januar 1734, og Johann Albrecht var det eldste av deres 13 barn (bare fem av dem overlevde barndommen).

I 1754 ble han medlem av Det prøyssiske vitenskapsakademiet. I 1758 tjenestegjorde han kort som direktør for Astronomisches Rechen-Institut (ARI).

Da Euler kom tilbake til St. Petersburg i 1765, ble han utnevnt til professor i fysikk ved St. Petersburg Vitenskapsakademi. I St. Petersburg bodde han i sin fars hus, mens Johann Albrechts familie okkuperte første etasje. Han vant totalt syv internasjonale akademipriser.

I 1771 ble Euler valgt til utenlandsk medlem av Kungliga Vetenskapsakademien i Sverige.

I 1789 giftet hans yngste datter seg med James Bernoulli «den yngre» (1759–1789), som tragisk døde to måneder etter bryllupet i en drukningsulykke.

## Referanser
Domitius baeticus

***Domitius baeticus*** er en edderkoppart i gruppen grotteedderkopper. Arten er funnet i Spania. Den bor kun i underjordiske grotter.

Hannens kroppslengde er 6,4 millimeter, mens hunnens er 6,3 millimeter. Begge kjønnene er hovedsakelig gulaktig i fargen, med unntak av abdomenet som er grålig med mørke flekker.

## Referanser


## Eksterne lenker
Laurentius Siemer

**Laurentius Siemer** (1888–1956) var en tysk dominikaner, provinsoverordnet av den katolske predikantordenen og motstandskjemper mot Adolf Hitlers naziregime.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Siemer ble født 8. mars 1888 i Elisabethfehn ved Oldenburg som det sjette av ti barn og døpt Josef Bernhard Franz. Siemer gikk inn i Dominikanerordenen i 1908 og fikk det religiøse navnet Laurentius. Etter novisiatet studerte han teologi ved ordenens eget universitet i Düsseldorf, senere studerte han filologi og historie ved universitetet i Münster. I 1932 ble Siemer valgt til *Provinsial* for de tyske dominikanerne. Han flyttet provinskontoret fra Düsseldorf til Köln og de generelle studiene til de tyske dominikanerne til Walberberg. Siemer ble kjent for et bredere publikum gjennom radioforedrag som han holdt på radio fra 1950 og senere på fjernsyn.

### Motstand mot nasjonalsosialisme
Selv om han i utgangspunktet var ambivalent overfor nasjonalsosialismen, utviklet han seg til å bli en standhaftig motstander av regimet. I 1935 arresterte Gestapo Siemer som en del av de såkalte «Devisenprozesse» i Köln; han ble avhørt og satt i varetekt i flere måneder. Siemer hadde nær kontakt med forskjellige grupper og individer fra motstandsbevegelsen. I 1941, etter forslag fra Josef Wirmer, en nær venn av Siemers, vurderte motstandsgruppen Siemer for oppgaven med å samarbeide med Vatikanet. Siemer tilhørte kretsen rundt Kettelerhaus i Köln og holdt et foredrag for kretsen om temaet katolsk samfunnslære som utgangspunkt for gjenoppbyggingen av Tyskland. Han jobbet også for Carl Goerdeler med et utkast til dokument om fremtidige forhold mellom stat og kirke. På et møte høsten 1942 diskuterte Goerdeler og *[[Kölner Kreis]]* fordelingen av nøkkelposter vest i Tyskland ved et vellykket statskupp mot nasjonalsosialistene. Etter mislykket attentat mot Hitler 20. juli 1944, klarte Siemer å unngå arrestasjon. Han overlevde i skjul til slutten av andre verdenskrig.

## Skrifter
* Zum Problem des «Christlichen Sozialismus», i: *Die Neue Ordnung*, bind 2 (1948), nummer 3, s. 269–277.
* Die katholische Kirche und die Krise der Gegenwart, i: *Die Neue Ordnung*, bind 2 (1948), nummer 4, s. 362-367.

## Se også
* Kristelig sosialisme
* Motstandsbevegelser i Nazi-Tyskland
* Kölner Kreis

## Litteratur
* Wolfgang Ockenfels: Laurentius Siemer (1888–1956), i: *Zeitgeschichte in Lebensbildern. Aus dem deutschen Katholizismus des 19. und 20. Jahrhunderts*, Band 5. Matthias-Grünewald-Verlag, Mainz 1981, , s. 147–160.
* Maria Anna Zumholz: Laurentius Siemer OP (1888-1956), i: *Oldenburgs Priester unter NS-Terror 1932–1945. Herrschaftsalltag in Milieu und Diaspora*, Aschendorff-Verlag, Münster 2006, , s. 572–591.
* Maria Anna Zumholz: "Verbrecher oder Märtyrer?" Der Devisenprozeß gegen die Dominikanerpatres Laurentius Siemer, Titus Horten und Thomas Stuhlweißenburg in Oldenburg, i: *Christenkreuz oder Hakenkreuz. Zum Verhältnis von katholischer Kirche und Nationalsozialismus im Land Oldenburg*, Vechta 1999, , s. 275–312.

## Referanser
National Women’s Soccer League

**National Women’s Soccer League (NWSL)** er den øverste ligaen i det amerikanske ligasystemet, for kvinner (ved siden av USL Super League). Serien er eid av klubbene, og frem til 2020 ble den organisert av det amerikanske fotballforbundet. 

NWSL ble grunnlagt i 2012, som etterfølgeren til Women’s Professional Soccer (2007-2012). Seriens første sesong ble spilt i 2013, med åtte lag. I 2024 består serien av 14 lag.

Seks forskjellige klubber har vunnet sluttspillet i NWSL, og fem forskjellig klubber har vunnet NWSL Shield som blir gitt til klubben som er på første plass, etter at den ordinære sesongen er ferdigspilt, og før sluttspillet. NJ/NY Gotham er regjerende mestre, og San Diego Wave vant den ordinære serien i 2023.

## Konkurranseformat
NWSL spiller fra mars til november, med siste kamp i sluttspillet i slutten av november. Hver klubb spiller 26 kamper, 13 hjemme og 13 borte. På slutten av sesongen, er laget som ligger øverst på tabellen vinnere av NWSL Shield. Klubbene fra 1.-8. plass går videre til sluttspillet.

Fra 2021 til 2023 besto sluttspillet av seks klubber, hvor de som havnet øverst på tabellen før sluttspillet gikk direkte til semifinalen. Før 2021 var det kun fire klubber i sluttspillet. 

I 2021 og 2022 ble Challenge Cup-en spilt før sesongen, mens den i 2023 ble spilt parallellt med seriesesongen.

## Klubber

NWSL klubbene er spredt over hele USA. 

Av de 14 klubbene som er med i 2025-sesongen er fire affiliert med MLS klubber, to er affiliert med USL klubber, og en er eid av Michele Kang som også eier OL Lyonnes, London City Lionesses og Baltimore Orioles. De andre syv klubbene er selvstendige.

### Fremtidige klubber

### Tidligere klubber

## Vinnere

### Etter sesong

### Etter klubb

## Referanser
Fruktsyre

**Fruktsyre** er en generell betegnelse for en gruppe organiske syrer som finnes naturlig i frukt. De er kjent for å ha en syrlig smak og blir ofte brukt i hudpleieprodukter og matvarer. De vanligste fruktsyrene er alfa-hydroksysyrer (AHA), som har eksfolierende egenskaper.
I hudpleieprodukter brukes fruktsyrer for å eksfoliere huden, fjerne døde hudceller og fremme cellefornyelse.
Stadio La Marmora-Pozzo

**Il campo Alessandro La Marmora - stadio Vittorio Pozzo**, også kjent som **Stadio La Marmora-Pozzo**, eller bare **Pozzo - Lamarmora** er et idrettsstadion i byen Biella i Piemonte i Italia.

Det ble åpnet i 1936, og har siden blitt oppkalt etter den italienske generalen Alessandro La Marmora. Fra 2008 ble også navnet til den tidligere landslagssjefen for Italia, Vittorio Pozzo, lagt til stadionnavnet.

## Bruk
Stadionet brukes hovedsakelig til fotball og friidrett. Det har en naturgressbane på 105 x 68 meter, og en løpebane med tartandekke på 400 meter.

Fra 2023 er stadionet hjemmebane for kvinnelaget til Juventus, og fra 2024 er det også hjemmebane for Juventus Next Gen, reservelaget for herrer.
## Referanser
Alexander av Hales

**Alexander av Hales** (også Halensis, Alensis, Halesius, Alesius; ca. 1185 – 21. august 1245), også kalt doktor Irrefragibilis (av pave Alexander IV i oksen De Fontibus Paradisi) og Theologorum Monarcha, var en viktig fransiskanermunk, teolog og filosof for utviklingen av skolastikken.

Alexander ble født i Hales, Shropshire (nå Halesowen, West Midlands), England, mellom 1180 og 1186. Han kom fra en ganske velstående landfamilie. Han studerte ved universitetet i Paris og ble mester i kunst før 1210. Han begynte å lese teologi i 1212 eller 1213, og ble regent i 1220 eller 1221. Han introduserte Sentences of Peter Lombard som en grunnleggende lærebok for studiet av teologi . Under universitetsstreiken i 1229 deltok Alexander i en delegasjon til Roma for å diskutere Aristoteles plass i læreplanen. Han holdt prebende i Holborn (før 1229) og kannik i St. Paul's i London (1226–1229). I 1230 besøkte han England og mottok et kanonika og et erkediakoneri i Coventry og Lichfield, hans hjemlige bispedømme. Han underviste i Paris i studieåret 1232–33, men ble i 1235 utnevnt til en delegasjon av Henrik III av England for å forhandle om fornyelsen av freden mellom England og Frankrike.

I 1236 eller 1237, rundt 50 år gammel, gikk Alexander inn i fransiskanerordenen, etter å ha vurdert både cistercienserne og dominikanerne. Han ble dermed den første fransiskaneren som hadde en universitetsstol. Hans doktrinære posisjoner ble utgangspunktet for den fransiskanske teologiskolen. Han fortsatte å undervise og representere universitetet, og deltok på det første rådet i Lyon vinteren 1245.

Etter at han kom tilbake til Paris, ble Alexander syk, sannsynligvis på grunn av en epidemi som raste i byen. Rett før sin død overlot han stolen sin til John av La Rochelle, og skapte dermed en presedens for at denne stolen ble holdt av en fransiskaner. Alexander døde i Paris 21. august 1245.

Som den første fransiskaneren som hadde en stol ved universitetet i Paris, hadde Alexander mange viktige disipler. Han ble kalt doktor Irrefragibilis (den uovervinnelige læreren) og Doctor Doctorum (lærerens lærer). Sistnevnte tittel antyder spesielt hans rolle i å forme flere fransiskanere som senere ble innflytelsesrike tenkere innen fakultetet, blant dem Bonaventura, John av La Rochelle, Odo Rigaldus, William av Middleton og Richard Rufus fra Cornwall. Bonaventura, som kanskje ikke har studert direkte under Alexander, omtalte likevel Alexander som sin «far og mester» og ønsket å «følge i hans fotspor».

## ''Summa universae theologiae''

Alexander er kjent for å reflektere over verkene til flere andre middelalderske tenkere, spesielt de til Anselm av Canterbury og Augustine fra Hippo. Han var også kjent for å sitere tenkere som Bernard av Clairvaux og Richard av Saint-Victor. Han skiller seg ut i sjangeren ved å reflektere sine egne interesser og interessene til sin generasjon. Ved å bruke verkene til myndighetene hans gjennomgår Alexander ikke bare deres resonnement, men gir også konklusjoner, utvider dem og tilbyr sine egne avtaler og uenigheter med dem.

## Referanser
Nesticella marapu

***Nesticella marapu*** er en edderkoppart i gruppen grotteedderkopper. Arten er endemisk til øya Sumba i Indonesia. Den har ikke øyne, fordi den kun lever i mørke grotter der sollyset aldri når fram.

Edderkoppen har en lys gul farge, og en kroppslengde på under 3 millimeter, der hannen er noe mindre enn hunnen. Den er bare observert ved 1 lokalitet; den 3-kilometer-lange Marro-grotta ved Kabalidana.

## Navn
Artsnavnet *marapu* kommer av den Sumbanesiske åndetroen tilknyttet forfedre.

## Referanser


## Eksterne lenker
Chagossere

**Chagossere**, også kalt **ilwa**, er en afrikansk-asiatisk folkegruppe som stammer fra frigitte afrikanske slaver som ble brakt til Chagosøyene i det 18. århundre, samt fra asiatere (indere og malayer). På slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet ble chagosserne forvist fra Chagosøyene av Storbritannia, og de fleste chagossere bor per 2024 i Storbritannia og Mauritius. Forvisningen skjedde fordi Storbritannia og USA ville anlegge en militærbase på Diego Garcia. Chagosserne ble forvist fra hele øygruppa, også fra atollene Peros Banhos og Salomonøyene, som ligger så opptil 160&nbsp;km unna Diego Garcia.

## Referanser
Trondheim kommunes mangfoldspris

**Trondheim kommunes mangfoldspris** deles ut årlig av Trondheim kommune under Mangfolds- og integreringskonferansen. Prisen består av et et kunstverk av Karen Bit Vejle, et diplom og en pengesum på 25.000 kroner.

Prisen skal honorere for sin mottakerens aktive innsats for å fremme integrering, inkludering, likeverd og likestilling av innvandrere i arbeids- og/eller samfunnslivet i Trondheim.

Juryen består av ordfører, to politikere fra bystyret, to representanter fra kommunens Mangfoldsråd og Kommunedirektøren.

## Prismottakere

* 2014 – Bakklandets Menighets Omsorgssenter
* 2015 – Mildrid Wik i Kristent Interkulturelt Arbeid, for sitt mangeårige arbeid med å hjelpe flyktninger og innvandrere i Trondheim
* 2016 – Skoggruppa på Lademoen, for sin innsats for å fremme integrering, inkludering, likeverd og likestilling av innvandrere i Trondheim
* 2017 – Buss- og Sporveisarbeidernes forening i Trondheim
* 2018 – Utleira idrettslag
* 2019 – Heimdal videregående skole, for sitt arbeid med inkludering og integrering
* 2020 – SKUN, Surisk kvinneforening for utvikling i Norge
* 2021 – Margaret Moiba, startet mindre prosjekter til støtte for personer i Sierra Leone, opprettet organisasjonen Verdige Smil og bidratt aktivt til integrering av innvandrere i Trondheim
* 2022 – Språk- og kulturfestivalen Trondheim, bidratt til å synliggjøre innvandrere som en berikelse og ressurs i lokalsamfunnet
* 2023 – ISS, har i flere år arbeidet aktivt for å ansette og inkludere innvandrere i bedriften
* 2024 – Dype røtter, for å bruke naturen som arena og bærekraft som tankegang for å integrere flyktninger i lokalsamfunnet

## Referanser


## Eksterne lenker

* Offisiell nettside
Herb Brooks

**Herbert Paul Brooks** (25. august 1937 – 11. august 2003) var en amerikansk ishockeyspiller og -trener. Han ble berømt for sin rolle som trener for USA landslag bestående av amatør-spillere og studenter som overraskende slo Sovjetunionens under Vinter-OL 1980 og tok OL-gull (kjent som «Mirakelet på isen»).

Som spiller representerte han det amerikanske landslaget under Vinter-OL 1964 og Vinter-OL 1968 og sju VM-turneringer (1961, 1962, 1963, 1965, 1967, 1970, 1971) før han la opp som spiller i 1971.

I 1970 startet Brooks sin trenerkarriere. Fra 1972 til 1979 ledet han universitetslaget til University of Minnesota til tre NCAA-mesterskapstitler (1974, 1976 og 1979).

## Referanser


## Se også
*USAs herrelandslag i ishockey

## Eksterne lenker
*
Monsieur Beaucaire

***Monsieur Beaucaire*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Sidney Olcott.

## Skuespillere
*Rudolph Valentino som Duke de Chartres / Beaucaire
*Bebe Daniels som Henriette
*Lois Wilson som Maria Leszczyńska
*Doris Kenyon som Lady Mary
*Lowell Sherman som Louis XV
*Paulette Duval som Madame de Pompadour
*John Davidson som Armand de Vignerot du Plessis
*Oswald Yorke som Miropoix

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julia Ritter

**Julia Ritter** (født 1998) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt.

I 2024 representerte hun landet sitt under EM i friidrett 2024 i Roma i kulestøt der hun kom på 7. plass i finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pseudevolocera

***Pseudevolocera*** er en slekt av biller som hører til familien soppmarihøner (Endomychidae). 

## Utseende
Ganske små, avlange, brunlige soppmarihøner.

## Levevis
Soppmarihønene lever av sopp av ulike slag. De kan finnes på kjuker, på ulike slags sopp-fruktlegemer, under barken på døde trær, mellom råtnende plantedeler og i tilknytning til maur.
 
## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[soppmarihøner]]**, Endomychidae Leach, 1815
****** Underfamilien **[[Merophysiinae]]** Seidlitz, 1872
******* Slekten ***Pseudevolocera*** Champion, 1913
******** *[[Pseudevolocera atomarioides]]* Champion, 1913

## Referanser




## Kilder

* Nettsiden *insectimages.org*, med et stort bildegalleri av soppmarihøner: https://web.archive.org/web/20070927084405/http://www.insectimages.org/browse/family.cfm?id=1547

## Eksterne lenker
*
Helmuts Balderis

**Helmuts Balderis-Sildedzis** (født 31. juli 1952) er en latvisk tidligere ishockeyspiller og -trener.

Balderis spilte i den sovjetiske toppligaen i ishockey for HK Dinamo Riga (1969–1977 og 1980–1985) og HK CSKA Moskva (1977–1980). Spill for CSKA var et krav for å kunne spille på det sovjetiske landslaget. Han var ligaens toppscorer i 1976/77- og i 1982/83-sesongen og ble tildelt prisen for årets spiller i 1977. Han var den beste og latviske spilleren og den mest produktive latviske poengplukkeren på 1970- og 1980-tallet med totalt 333 mål i den sovjetiske liga. Han la opp første gang som spiller i 1985 og ble trener for den japanske klubben Oji Eagles Tomakomai, som han ledet til tre japanske mesterskapstitler (1985, 1987, 1988).

Han gjorde comeback som spiller i 1989 da sovjetiske spillere fikk lov til å spille i National Hockey League (NHL). Han ble valgt av Minnesota North Stars som nummer 238 i tolvte runde av NHL-draften i 1989 og ble dermede i en alder av 36 den elste spilleren noensinne til å bli draftet av en NHL-klubb. I sin ene sesong for klubben spilte han 26 kamper og scoret 3 mål og 6 assist. Han la opp som spiller for andre gang men gjorde igjen comeback i 1991 da Latvia gjenvant sin uavhengighet fra Sovjetunionen. Han spilte i den nyopprettede latviske ishockeyligaen frem til 1995.

Internasjonalt representerte han Sovjetunionens herrelandslag fra 1976 til 1983 og deltok i én OL-turnering (1980), fire VM-turneringer (1976, 1977, 1978, 1979) og én Canada Cup-turnering (1976). Han vant ett OL-sølv, tre VM-gull- og to VM-bronsemedaljer. I 1992 representerte han det nyopprettede latviske landslaget under VM-kvalifiseringen til C-VM 1993, hvor han som kaptein scoret to mål på to kamper og sikret at Latvia kvalifiserte seg til turneringen.

Etter han la opp som spiller har han arbeidet som landslagstrener (1992–1994) og sporadisk som landslagets general manager ved flere VM-turneringer. Han har også arbeidet i styret til Latvias ishockeyforbund (LHF) og tjenestegjort som forbundets visepresident.

Han ble tatt opp i IIHF Hall of Fame i 1998 og utnevnt til kommandør av Trestjerneordenen i 2002.

## Meritter
### Klubb
; Den sovjetiske toppligaen i ishockey
* Årets rookie: 1988

; National Hockey League (NHL)
* NHL All-Star kamp **(2)**: 1994, 1999

; International Hockey League (IHL)
* Turner Cup **(1)**: 1992
* IHL First All-Star lag **(1)**: 1992
* James Norris Memorial Trophy **(1)**: 1992 (delt med Wade Flaherty)

**San Jose Sharks**
* Årets spiller **(1)**: 1994

### Landslag
; 
* **OL**
**  OL-Gull **(1)**: 1980

* **VM**
**  VM-gull **(2)**: 1978, 1979
**  VM-bronse **(2)**: 1976, 1977
** All-Star lag ved VM **(1)**: 1977
** Beste løper ved VM **(1)**: 1977

### Individuelt
* Tatt opp i IIHF Hall of Fame: 1998
*  Kommandør av Trestjerneordenen: 2002

## Eksterne lenker
*
Lucija Leko

**Lucija Leko** (født 2003) er en kroatisk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast og kulestøt.

I 2024 representerte hun landet sitt under EM i friidrett 2024 i Roma i kulestøt der hun ble slått med en 22. plass i kvalifiseringen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moonbeam Magic

***Moonbeam Magic*** er en britisk stumfilm fra 1924 regissert av Felix Orman.

## Skuespillere
* Arthur Pusey
* Margot Greville 
* Arthur Heslewood 
* Roy Travers 
* Mabel Poulton 
* Kitty Foster
* Joan Carr

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tyvenes konge (stumfilm)

***Tyvenes konge*** (Jim la houlette, roi des voleurs) er en fransk stumfilm-komedie fra 1926 regissert av Roger Lion.

## Skuespillere
* Nicolas Rimsky : Moluchet
* Gaby Morlay : Pauline Bretonneau, l'épouse de Bretonneau
* Camille Bardou : Philibert Bretonneau, écrivain qui signe les romans écrits en réalité par son secrétaire
* Louis Vonelly : l'avocat Clisson
* Gil Clary : Madame Clisson, la femme de l'avocat
* Marie-Thérèse Sylviac : la marquise de la Verrière
* Jules Moy : Saint-Lévy
* Jeanne Léonnec : la bonne
* Léo Courtois : le policier
* Roger Lion
* Joe Alex
* Irma Gray

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Moral Sinner

***The Moral Sinner*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Ralph Ince.

## Skuespillere
*Dorothy Dalton som Leah Kleschna
*James Rennie som Paul Sylvain
*Alphonse Ethier som Anton Kleschna 
*Frederick Lewis som Schram
*Walter Percival som Raoul Berton
*Paul McAllister
*Florence Fair som Claire Berton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Die schönste Frau der Welt

***Die schönste Frau der Welt*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Richard Eichberg.

## Skuespillere
* Lee Parry 
* Livio Pavanelli
* Olaf Fjord
* Inge Colette
* Mary Parker
* Georg Alexander
* Henry Bender
* Richard Eichberg

## Referanser


## Eksterne lenker
*