open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexandra av Sachsen-Coburg-Gotha

**Alexandra av Sachsen-Coburg-Gotha**, fyrstinne av Hohenlohe-Langenburg (1878–1942) var en britisk-tysk prinsesse og titulærfyrstinne.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alexandra var datter av prins Alfred, hertug av Edinburgh, den andre sønn av dronning Viktoria av Storbritannia, og Maria Alexandrovna av Russland, datter av tsar Aleksander II av Russland.

Alexandra vokste opp først i Storbritannia, mellom 1886 og 1889 på Malta, der faren hadde tjenestedsted i den britiske flåte, og deretter i Coburg, der faren var blitt tronarving og senere regjerende hertug. Hun ble sammenlignet til sin ulempe med sine søstre, som ble sagt å være vakrere og intelligentere. Hennes mor Maria Alexandrovna anså at jenter burde gifte seg så unge at de enda ikke hadde blitt intellektuelt selvstendige, og arrangerte derfor tidlig hennes ekteskap.

### Ekteskap
Den 20. april 1896 inngikk Alexandra ekteskap i Coburg med arveprins Ernst II av Hohenlohe-Langenburg (1863–1950). Øvrige familiemedlemmer var ikke helt fornøyde med dette, ettersom maken ikke tilhørte et regjerende fyrstehus, men  bare et mediatisert slikt. Familien residerte på slottet Langenburg i Langenburg, og fra 1900 i Coburg, da ektemaken fungerte som midlertidig regent i Sachsen-Coburg-Gotha under den nye hertugen (Alexandras fetter) Karl Edward av Sachsen-Coburg-Gothas mindreårighet fra 1900 og frem til 1905.

Selv etter regentskapets slutt i 1905 oppholdt arveprinsessen og hennes barn seg i Coburg fra tid til annen ved morens hoff, så vel som i Langenburg, mens Ernst ofte var fraværende på grunn av sine politiske ambisjoner. Alexandra foretok også en rekke reiser, spesielt til Sør-Frankrike, hvor moren hennes eide en eiendom nær Nice, samt til Romania for å besøke søsteren dronning Maria (gift med Ferdinand I av Romania), og til Sveits.

Alexandra og Ernst fikk fem barn:

* Gottfried (1897–1960), familieoverhode for fyrstehuset Hohenlohe-Langenburg
: ⚭ 1931 Margarita av Grekenland (1905–1981),
* Marie Melita (1899–1967)
: ⚭ 1916 Frederik II av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (1891–1965),
* Alexandra (1901–1963)
* Irma (1902–1986)
* Alfred (død 1911)

Alexandra ble titulærfyrstinne da ektemaken arvet tittelen fyrste i år 1913. Under Første verdenskrig arbeidet hun som hjrlprsykepleierske for Røde Kors i et krigslasarett i Coburg.

Hennes eldste sønn, Gottfried/Geoffrey,ble ubehagelig navngitt som en tiltalt under formynderskapet til Gloria Vanderbilt («Little Gloria») mellom moren Gloria Laura Mercedes Morgan (1904–1965) og barnets tante, Gertrude Vanderbilt Whitney.

Alexandra gikk, likesom flere av sine barn, inn i nazistpartiet den 1. mai 1937, seks år etter at ektemaken hadde blitt medlem av partiet.

## Litteratur
* Jonathan Petropoulos: *Royals and the Reich*, Oxford University Press, New York, 2006, 
* *John Wimbles: «A Forgotten Princess: Alexandra of Hohenlohe-Langenburg», i *Royalty Digest Quaterly*, 2004 og 2005, ISSN 1653-5219.
* Charlotte Zeepvat: «The other one: Alexandra of Hohenlohe-Langenburg», i *Royalty History Digest*.

## Referanser
CJ Group

**CJ Group** er et sørkoreansk multinasjonalt konglomerat med hovedkontor i Seoul. Det ble grunnlagt i 1953 av Lee Byung-chul.

## Datterselskaper
* CJ CheilJedang
* CJ Foodville
* CJ Logistics
* CJ CGV
* CJ ENM 

## Divisjoner
* CJ O Shopping

## Referanser


## Eksterne lenker
*
CJ ENM

**CJ ENM** er et sørkoreansk underholdnings- og detaljhandelsselskap eid av CJ Group. Det ble etablert 1. juli 2018 etter sammenslåingen av CJ E&M og CJ O Shopping.

CJ ENM er eieren av tvN, Mnet, OCN, Tooniverse, CJ Entertainment, Studio Dragon og Stone Music Entertainment.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjetil Myrvold

**Kjetil Myrvold** (født 16. mars 1985) er en norsk fotballspiller som spiller for Vindbjart FK. Han har primært spilt som sentral midtbanespiller gjennom sin karriere, og er kjent for sin evne som ballvinner og distributør.

Myrvold vokste opp i Vennesla og startet sin fotballkarriere i barne- og ungdomsavdelingen til Vindbjart FK. Allerede som 15-åring debuterte han på klubbens A-lag i år 2000. Året etter, i 2001, gikk ferden videre til IK Start. På grunn av skader og andre omstendigheter fikk han imidlertid ikke etablert seg på A-laget der. I forkant av 2004-sesongen signerte han for den nyopprykkede 1. divisjonsklubben Mandalskameratene.

Hos Mandalskameratene (MK) hadde Myrvold flere gode sesonger og bidro til klubbens beste plassering i seriesystemet noensinne, med en 5.plass i 2004. I 2006 ble han utnevnt til kaptein for MK, som da spilte i 2. divisjon. Etter at laget rykket ned til 2. divisjon igjen i 2007, valgte Myrvold i midten av 2008-sesongen å signere for Sandnes Ulf, og returnerte dermed til spill i 1. divisjon.

I forkant av 2010-sesongen vendte han tilbake til Vennesla og Vindbjart FK. Siden da har han spilt flere sesonger for klubben og har periodevis også bidratt som hjelpetrener. Totalt har Myrvold spilt over 200 kamper for Vindbjarts A-lag.

På landslagsnivå har Myrvold tre kamper for Norges U19-landslag. Han ble også tatt ut til U21-landslaget, men måtte melde forfall på grunn av skade.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Mitt drømmelag (fra lokalfotballen på Sørlandet): Kjetil Myrvold - FVN.no
* Kamprapport fra Start - MK i 2004 - FVN.no
Mathias Hansen (1823–1925)

**Mathias Hansen** (1823–1925), var blant Norges første fotografer. Han deltok som fotograf på prins Karls Norgesreise i 1856, og flyttet seinere til Stockholm og ble hoffotograf. Tilknytningen til kongehuset gjorde ham til en ettertraktet fotograf blant Stockholms overklasse. 
 
## Referanser


## Kilder
*
Ravnsborg gård

**Ravnsborg gård** var en gård i Asker (Gnr 28/Bnr 54) som senere ble drevet som gartneri, et av landets eldste og største urtegartnerier. Gartneriet og drivere, Jan Tore Ravnsborg, ble i 2014 kåret til «Årets Askerladd» av Nordea.

De gamle gårdsbygningene kan sees der, det er fortsatt noen som bor der, i tillegg til at noen jobbet der i forbindelse med gartneriet som ble brukt til urteprodukson. Dette er nå flyttet til Nesodden.

Ravnsborg gård ligger langs Kongeveien, Norges første riksvei, og var skysstasjon og gjestgiveri fra 1663.

Deler av eiendommen er kjøpt opp av Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige (mormonere) og det er planlagt å bygge et tempel der på en 32 mål stor tomt. Det er blant annet planer for at historiske bygninger skal beholdes og vedlikeholdes for å bevare historien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Caesarius av Arles

**Caesarius av Arles** (ca. 470–542), også kalt **Caesarius av Châlon**, var erkebiskop av Arelat og en av de viktigste kirkemennene i Gallia på sin tid.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Caesarius kom fra en adelig gallo-romersk familie. I ung alder gikk han inn i Lérins-klosteret nær Cannes, hvor hans asketiske livsstil ble sagt å ha vært så skadelig for helsen at han ble sendt til Arelat/Arles for å komme seg. 
### Prest
I Arles ble han diakon, deretter presbyter (prest), og ledet til slutt abbediet i Arles. På dette tidspunktet ble erkebispedømmet Arles ledet erkebiskop Aeonius. 
### Erkebiskop av Arles
Etter Aeonius' død i 502 ble Caesarius ble valgt som etterfølgende erkebiskop. 

Erkebiskop Caesarius havnet i politiske vanskeligheter da en *Licinianus* fortalte den vestgotiske kong Alaric II at Caesarius ønsket å overlate byen Arles til burgunderne. Caesarius ble deretter fjernet fra stillingen og ført til Bordeaux. 

Etter at hans uskyld var bevist, fikk han komme tilbake. I 506 innkalte han kirkemøtet i Agde, som tok viktige avgjørelser innen den kanoniske rett. 

Etter at Provence falt for østgoterne, ble Caesarius igjen anklaget for forræderi, og ble ført til Ravenna i 513. Nå sto den østgotiske kong Theodorik den store opp for ham, og han ble løslatt igjen. Caesarius dro deretter til Roma for å møte pave Symmachus, som tildelte ham pallium for erkebispedømmet Arelat.

Som et resultat innkalte Caesarius til i alt fem kirkemøter: I året 524 i Arles, 527 i Carpentras, 529 i Orange, og i Vaison og 533 i Marseille. Han engasjerte seg sterkt for katolsk ortodoksi og mot semi-pelagianske tendenser; så han sørget for at læren om at det fantes mennesker som var forutbestemt til ondskap ved guddommelig allmakt, ble fordømt ved synoden i Orange. Han ble ansett som en talsmann for streng kirke- og klosterdisiplin, som også kommer til uttrykk i *regula ad monachos* og *regula ad virgines*, som han skrev. I 512 innviet han *nonneklosteret St. Johannes* i Arles, sannsynligvis det tidligste nonneklosteret i Vesten, og utnevnte sin søster Caesaria til den første abbedisse.

Caesarius døde gammel i Arles i året 542. 

Årsdagen for hans død, den 27. august, er både den protestantiske minnedagen og den katolske festdagen for erkebiskopen, som ikke minst var kjent for sine populære prekener. Han regnes som en beskytter mot branner, ettersom han sies å ha slukket dem gjennom sine bønner. Den katolske kirke ærer ham som en helgen.

Han var elev av Julianus Pomerius og stod i kontakt med den adelige gallo-romerske biskop Ruricius av Limoges.

## Bibliografi
*S. Cesario d'Arles: *La vita perfetta* (a cura di Mario Spinelli), Edizioni Paoline, Roma 1981.
**Vita sancti Cesarii Episcopi Arelatensis* (testo critico, introduzione, traduzione e commento a cura di Edoardo Bona), Adolf M. Hakkert Editore, Amsterdam 2002.
* William E. Klingshirn: *Caesarius of Arles*, Cambridge University Press, 1994.

## Referanser
The Ice Cream Band

**The Ice Cream Band** var debutbandet til Henning Kvitnes. Sin første spillejobb utenfor Halden var som oppvarmingsband for Elvis Costello & the Attractions på Chateau Neuf i 1978.

Bandet skiftet senere navn til The Young Lords.

## Referanser
Kommandør (Sjøforsvaret)

**Kommandør** (forkortet **Kom.**) er en militær grad i Sjøforsvaret.

Den er den nest høyeste stabsoffisersgraden i Sjøforsvaret. Nest&shy;kommanderende i Marinen og Kystvakten har som regel kommandørs grad. 

Graden tilsvarer oberst i Hæren og Luftforsvaret, og er på nivå OF&#8209;5 i NATO-sammenheng. Den tilsvarende graden i Royal Navy og U.S. Navy er *[[Captain (sjømilitær grad)|Captain]]*, og i Marine nationale er *Capitaine de vaisseau*.

I 1975 ble graden kommandør delt i to: Kommandør I og kommandør II. I 1997 ble kommandør I omdøpt til flaggkommandør, og romertallet i kommandør II ble fjernet.

Endringen påvirket også Sjøforsvarets uniformsdistinksjoner. Kommandør II fikk fire gullgaloner hvor den nederste var bredere enn de andre tre. Da kommandør II ble erstattet med kommandør, overtok denne kommandørkapteinens distinksjoner med fire like brede gullgaloner, mens kommandørkapteinen fikk tre og en halv gullgalon.

## Referanser
Bueskyting under Paralympiske sommerleker 2024

**[[Bueskyting]]** under Paralympiske sommerleker 2024 i Paris i Frankrike ble arrangert fra 29. august til 5. september 2024.

## Medaljefordeling

## Medaljevinnere

## Referanser
Rullestolfekting under Paralympiske sommerleker 2024

**[[Rullestolfekting]]** under Paralympiske sommerleker 2024 i Paris i Frankrike ble arrangert fra 3. til 7. september 2024.

## Medaljefordeling

## Medaljevinnere
### Menn

### Kvinner

## Referanser
Våre beste år (TV-serie)

***Våre beste år*** er en norsk humorserie på 20 episoder som er produsert av Feelgood Scene Film & TV for NRK med premiere fredag 30. august 2024 på NRK1 og i strømmetjenesten NRK TV. Serien er skrevet av Ole-Martin Ihle og Eivind Holmboe, inspirert av Ihles bok *Da He-Man kom til Norge*.

## Handling
Serien foregår på Ullern og et sted på landet utenfor Oslo i 1985. Den venstreradikale Siri Ihle (Pernille Sørensen) tar med seg barna fra den trygge oppveksten i et sekstiåtter-bokollektiv på landet til et borettslag på Oslos vestkant.

Mannen Svein (Bjørn Tomren) blir igjen i kollektivet hvor den væpna AKP-ml-eren Inger (Ida Elise Broch) prøver å rekruttere ham mens han lengter etter familien sin.

Sønnen Ole Martin (Tobias Solli Kaarfald), som var oppflasket på venstreradikale holdninger og har hatt lite kontakt med jevnaldrende, får seg snart venner fra rike familier på den nye skolen og er i ferd med å bli en liten materialist.

Datteren Simone Ihle (Cala Holmboe) heter egentlig Margaret til fornavn, men måtte bytte navn på grunn av at moren hennes mislikte Margaret Thatcher, og valgte fornavnet til Simone de Beauvoir i stedet. Simone blir i klassen sin venninne med nyliberalisten Liv (Pia Almdahl) og blir tatt av den politiske høyrebølgen i FpU.

Familien Ihle blir også kjent med Tore Vold (Christian Skolmen) en nyrik vannsengselger, og Petter (Jakob Schøyen Andersen) som nyansatt programleder i selveste NRK, rett fra reklamebransjen i USA.

## Rollebesetning

## Om serien
Serien er løst basert på manusforfatter Ole-Martin Ihles egen oppvekst på Lysejordet på 1980-tallet og streifer innom mange toneangivende hendelser og elementer fra den gang, blant annet den britiske kabel-tv-kanalen Sky Channel som var svært populær blant barn og unge på den tiden, tv-serier som He-Man and the Masters of the Universe, reklame på tv, videovold,  NRK fjernsynets forsøk på fornyelse, Fremskrittspartiets politiske gjennombrudd, datidens barne- og ungdomsmote og ikke minst popmusikk fra tiåret.

Seriens tittel er lånt fra filmen *[[Våre beste år (film)|Våre beste år]]* (originaltittel *The Way We Were*) fra 1973, men henspiller mest på den amerikanske situasjonskomedien *[[Våre verste år]]* (org. *Married with Children*) som gikk på TV3 i 1980- og 1990-årene og også handlet om en dysfunksjonell familie.

Trond-Viggo Torgersen, som har en birolle som gammel lærer i serien, jobbet i virkeligheten som programleder i NRK i 1980-årene i programmer som *[[Halvsju]]* og *[[Kroppen (TV-program)|Kroppen]]*. Manusforfatter Ole-Martin Ihle har selv en liten rolle i begynnelsen av episode 5 som Frode, en beboer i Kollektivet Hjem i 1975 (og muligens Simones biologiske far).

Første sesong av serien ble nominert til Humorprisen 2024 i klassen morsomste humordrama.

## Episoder
### Sesong 1 (2024)

### Sesong 2 (2025)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joelinton

**Joelinton Cássio Apolinário de Lira** (født 1996) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben  og for Brasils landslag.

Joelinton begynte i Sport Recife i 2012. I juni 2015 signerte  en femårskontrakt med Joelinton. Den 23. juni 2016 ble Joelinton lånt ut til Rapid Wien for to år.

Den 23. juli 2019 signerte Joelinton en seksårskontrakt med  for en rapportert rekordavtale på £40 millioner. Den 11. april 2024 signerte Joelinton en ny langtidskontrakt med Newcastle.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristian Eidnes Andersen

**Kristian Selin Eidnes Andersen** (født 1966) er en dansk komponist som særlig har skrevet filmmusikk og musikk til TV-serier. Han har vært aktiv siden begynnelsen av 1990-årene og har en lang rekke film- og TV-titler bak seg.

## Filmografi

## Priser
Andersen mottok Sær-Bodil i 2010, har vunnet Robertprisen for årets lyddesigner fire ganger, Robertprisen for årets musikk og Robertprisen for årets originale sang. I 2020 vant han Den europeiske filmprisen for beste lyddesigner sammen med Yolande Decarsin for dukumentarilmen *Petite Fille*.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
*
Marcus Scribonius Libo Drusus

**Marcus Scribonius Libo Drusus** (død 16) var en romer anklaget for forræderi mot keiser Tiberius.
## Liv og virke
### Tidlig liv
Han var sannsynligvis sønnen eller barnebarnet til Marcus Livius Drusus Libo (konsul 34 f. Kr., adoptivbror til keiserinne Livia). Gjennom sin mor Pompeia Magna var han oldebarnet til triumviren Gnaeus Pompeius Magnus. Det er også mulig at han var nevøen til Marcus Livius, som ble adoptert. Libo Drusus ble sett på som en grusom ung mann, som hadde smak for absurditeter.

### Rettsforfølgelse
Sammen med broren Lucius Scribonius Libo ble han anklaget for å ha konspirert mot den romerske keiser Tiberius. Bak anklagen stod antagelig Numerius Vibius Serenus. Dette omfattet blant annet kulsultusjoner med astrologer, og han skal ha spurt en spåmann om han en gang ville bli rik nok til å beiegge Via Appia, så langt som Brundisium (Brindisi) med penger. Tacitus beskrev beskyldningene mot Libo som uhyrlig latterlige og meningsløse, og resultat av et intrigespill. 

De to mennene ble av keiser Tiberius stilt for en senatorisk domstol. Under rettssaken var Marcus syk, og tryglet om nåde. En slektning på morssiden, Publius Sulpicius Quirinus, forsvarte dem, og appellerte til keiseren. Tiberius ba ham vende seg til Senatet.

Tiberius ønsket å etterforske Libos slaver, men det forelå et senatorisk dekret som forhindret at tilståelser fra torturerte slaver kunne benyttes i rettssaker mot deres egne herrer. For å komme seg rundt dette fikk Tiberius solgt Libos slaver til skattemesteren, og med dette ble anklagene mot Libo ansett som bekreftet av Libos tidligere slaver.

### Selvmord
Libos tante, Scribonia (andre hustru til den romerske keiser Augustus), prøvde å overbevise Marcus om å avvente rettens kjennelse i stedet for å begå selvmord. Marcus begikk imidlertid selvmord ved å stikke seg selv to ganger i magen den 13. september 16 e.Kr. 

Det romerske senatet gikk med på å fordele hans eiendommer mellom anklagerne, noe som var vanlig praksis på den tiden. Videre ble hans statue og begravelsesmasker fjernet fra etterkommernes begravelsesparader, og medlemmer av slekten 'Scribonius' ble forbudt å bære navnet 'Drusus'. Hans støttespillere ble henrettet, og dagen for hans død ble erklært som festdag.

## Litteratur
* Thomas Gärtner: *Drusus Libo als Exempel für einen wohlüberlegten Selbstmord (Sen. epist. 70, 10)*. In: *[[Klio (Zeitschrift)|Klio]]*. Bd. 92, 2010, Heft 2, S. 411–422 (nicht eingesehen).
* Andrew Pettinger: *[https://library.oapen.org/handle/20.500.12657/33855 The Republic in Danger: Drusus Libo and the Succession of Tiberius]*. Oxford University Press, Oxford und New York 2012, ISBN 9780199601745.
* *[[Prosopographia Imperii Romani]]*, Pars VII, Fasciculus II, de Gruyter, Berlin 2006, s. 104–105 (PIR² s 268).

## Referanser


## Kilder
* Tacitus - The Annals of Imperial Rome - Chapter 4 - The First Treason Trials
* Lucius Annaeus Seneca - Letters to Lucilius, Letter 70, chapter 10
* Suetonius - The Twelve Caesars - Tiberius, Paragraph 25 Accession
Atlas V

**Atlas V** er en romrakett utviklet av Lockheed Martin som den femte versjonen i Atlas-serien. Den benyttes siden 2006 av United Launch Alliance som bærerakett for nyttelast fra Forsvarsdepartementet, NASA og kommersielle virksomheter.

Atlas V er en to-trinnsrakett. Det første trinnet (32,46 m langt) drives av en russiskbygget RD-180 rakettmotor som brenner parafin og flytende oksygen. Det andre trinnet (12,68 m langt) drives av én eller to RL10 rakettmotor(er) fabrikkert av Aerojet Rocketdyne og brenner flytende hydrogen og flytende oksygen. I tillegg benyttes to drivstoffraketter ved de fleste oppskytninger.

Atlas V skal erstattes av Vulcan Centaur.

## Bilder

Atlas V family.png
Atlas V Rocket Arrives at Cape Canaveral (6711778).jpeg
JPSS-2 Atlas V Booster Arrival, Offload, and Transport to HIF (KSC-20220711-PH-RNB01 0124).jpeg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Law Forbids

***The Law Forbids*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Jess Robbins.

## Skuespillere
*Diana Serra Cary som Peggy Remsen
*Robert Ellis som Paul Remsen
*Elinor Fair som Rhoda Remsen
*Winifred Bryson som Inez Lamont
*James Corrigan som John Martin
*Anna Dodge som Martha Martin
*Joseph J. Dowling som Judge
*Ned Sparks som Clyde Vernon
*Eva Thatcher som Mrs. Grimes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Våre beste år

**Våre beste år** kan referere til:

* Våre beste år (film) – amerikansk film fra 1973
* Våre beste år (TV-serie) – norsk TV-serie fra 2024

## Se også
* Mine beste år – amerikansk TV-serie fra 1988
* Våre verste år – amerikansk TV-serie fra 1987
Antboy (film fra 2013)

***Antboy*** er en dansk barnefilm fra 2013 i regi av Ask Hasselbalch. Filmen er basert på Antboy-bøkene av Kenneth Bøgh Andersen. Filmen er produsert av Eva Jakobsen og Lea Løbger for Nimbus Film.

*Antboy* er en såkalt superheltfilm. Den ble en suksess blant det danske kinopublikum; i høstferien kort etter premieren lå den på tredje plass blant de mest sette filmene, etter *[[Kvinnen i buret (film)|Kvinnen i buret]]* og *Olsen Banden på dybt vand*. Blant anmelderne var meningene delte, Danmarks Radio ga den fem av seks stjerner, mens Ekkofilm tre av seks.

Under opptakene til filmen var hovedrolleinnehaveren Antboy spilt av 12 år gamle Oscar Dietz iført et spesiallaget kostyme av kalveskinn laget av Louize Nissen til en verdi av 250&nbsp;000 kroner.

## Roller (utvalg)
* Oscar Dietz – Antboy
* Nicolas Bro – Loppen/Dr. Gæmelkrå
* Samuel Ting Graf – Wilhelm
* Amalie Kruse Jensen – Ida
* Lærke Winther Andersen – Mor
* Frank Thiel – Far
* Elsebeth Steentoft – Fru Gæmelkrå

## Nominasjoner og priser
*Antboy* ble nominert innen flere kategorier av Robertprisen og vant Robertprisen for årets barne- og familiefilm og Robertprisen for årets visuelle effekter under Robertfesten 2014.

## Referanser

 
 
 
 
 
 
 


## Eksterne lenker
*
U.S. Office of Special Counsel

**U.S. Office of Special Counsel** (**OSC**) er en amerikansk føderal myndighet som håndhever bestemmelser om varsling og meritokrati i den føderale statsforvaltningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Westenwind

***Westenwind*** er en nederlandsk serie som ble sendt på RTL 4 mellom februar 1999 og februar 2003.

Westenwind kretser rundt familiene Noordermeer og De Graaf. Begge familiene eier et verft i havnen i Rotterdam. Disse helt forskjellige familiene har prøvd å overliste hverandre i årevis. Familien Noordermeer presenterer seg som forretningsfolk og er ikke spesielt opptatt av familiebånd; I løpet av serien forsvinner De Graaf-familien og forandrer seg sakte til Jansen-familien. Hvert originale De Graaf-medlem ble erstattet i løpet av serien. Jacob de Graaf de Bas Janssen, Marco de Graaf de Juup Janssen, Sacha de Graaf de Tessa de Graaf og Sam de Graaf de Sjoukje Janssen. Conny de Graaf er den eneste De Graaf som kan sees i hele serien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valborg Kristine Madsen Vigeland

**Valborg Kristine Madsen Vigeland** var en norsk kunstner.

Hun giftet seg i 1902 med billedkunstneren Emanuel Vigeland. Sammen fikk de datteren Maria Vigeland (1903–1983) og sønnen Per Vigeland (1904–1968), som begge ble billedkunstnere som sine foreldre.

I likhet med de andre kunstnerne i familien, arbeidet Valborg Vigeland blant annet med kirkelig utsmykning. Blant annet broderte hun antependiet til Capella Johannea (Johannes-krypten) i Majorstuen kirke i Oslo som ble innviet i 1926, og som hennes sønn Per hadde utsmykket med freskomalerier og smijernsarbeider.

Til Diakonissehuset i Oslo broderte hun et antependium tegnet av datteren Maria, som også hadde laget glassmalerier og altertavle til kapellet ved institusjonen som senere fikk navnet Lovisenberg Diakonale Sykehus.

## Referanser
SpaceX Crew-9

**SpaceX Crew-9** var en romferd til Den internasjonale romstasjonen i bane rundt jorden. Den var den niende ferden i NASAs Commercial Crew Program.

Romferden ble utført med romkapselen «Freedom» (serienummer C212) av typen SpaceX Dragon 2 skutt opp med en Falcon 9 bærerakett fra Cape Canaveral Space Force Station 28. september 2024.

Mannskapet besto av astronaut Nick Hague (fartøysjef) og kosmonaut Aleksandr Gorbunov. Ved retur til jorden hadde de med seg mannskapet som ble etterlatt på romstasjonen under den mislykkede romferden Boeing Crew Flight Test.

## Bilder

SpaceX crew 9 updated crew portrait.jpg|Aleksandr Gorbunov (t.v.) og Nick Hague
NASA's SpaceX Crew-9 Astronaut Walkout (KSC-20240928-PH-KLS02 0074).jpg
Iss072e005702 (Sept 29, 2024) --- The SpaceX Dragon Freedom spacecraft carrying NASA astronaut Nick Hague and Roscosmos cosmonaut Aleksandr Gorbunov approaches the International Space Station as it orbited 261 miles a.jpg
Crew Dragon Freedom over Colorado.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gabrielius Landsbergis

**Gabrielius Landsbergis** (født 7. januar 1982) er en litauisk politiker som ble landets utenriksminister i 2020, i regjeringen til statsminister Ingrida Šimonytė. Han er valgt inn i Seimas, Litauens nasjonalforsamling, fra valgkretsen Žaliakalnis, og var tidligere innvalgt i Europaparlamentet der han tilhørte Gruppen for Det europeiske folkepartiet (kristendemokratene). Han har vært leder for partiet Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater siden 2015.

## Familie
Gabrielius Landsbergis er sønnesønn av Vytautas Landsbergis (født i 1932), som var leder for den litauiske delegasjonen som i 1990–1991 forhandlet med Sovjetunionen om Litauens selvstendighet, blant annet under januarbegivenhetene i Litauen 1991. Vytautas Landsbergis var også med på å grunnlegge det politiske partiet Fedrelandsforbundet – litauiske kristendemokrater, som han ledet fra etableringen i 1993 frem til 2003.

## Referanser
Ujmir

**Ujmir** er en landsby i Klina kommune i Kosovo.

Navnet til landsbyen kommer fra albansk og betyr «godt vann» (albansk: *uje*–vann, *mir*–god)

I kilder fra middelalderen blir stedet nevnt i år 1330 ved navnet *Ujnemir*.

## Referanser
Der Sprung ins Leben

***Der Sprung ins Leben*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Johannes Guter.

## Skuespillere
* Xenia Desni som Idea
* Walter Rilla som Frank
* Paul Heidemann som  Dr. Rudolf Borris
* Frida Richard som Rudolfs Tante Sophie
* Käthe Haack som Dr. Borris' Sekretärin
* Leonhard Haskel Le
* Lydia Potechina
* Dr. Gebbing
* Hans Brausewetter
* Marlene Dietrich
* Hans Heinrich von Twardowski

## Referanser


## Eksterne lenker
*
CJ CheilJedang

**CJ CheilJedang Corporation** er et sørkoreansk matselskap eid av CJ Group som produserer matingredienser, frosne og avkjølte emballerte matvarer, farmasøytiske produkter og bioteknologi. Merkene inkluderer Beksul, Bibigo, Gourmet og Hatbahn. Bibigo er kjent for Mandu (koreanske dumplings) på det globale markedet.

Selskapet ble grunnlagt som Cheil Jedang i 1953 som en sukker- og melprodusent og var opprinnelig en del av Samsung frem til de ble atskilt i 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den bysantinske borgerkrigen 1341–1347

**Den bysantinske borgerkrigen 1341–1347** var en konflikt som brøt ut i det bysantinske riket etter keiser Andronikos III Palaiologos' død.

Konflikten gjaldt formynderskapet til den avdøde keiserens ni år gamle sønn og arving, John V Palaiologos. Partene i konflikten var på den ene siden Andronikos IIIs førsteminister, John VI Kantakouzenos, og på den andre et regentskap ledet av enkekeiserinne Anna av Savoy, patriarken av Konstantinopel John XIV Kalekas og  Alexios Apokaukos. Krigen polariserte det bysantinske samfunnet langs klasselinjer, hvor aristokratiet støttet Kantakouzenos og de lavere og middelklassene støttet regenten.

Konflikten fikk i mindre grad religiøse overtoner; Bysants var involvert i konflikten om hesykastisk trosutøvelse, og tilslutning til læren om hesykasme ble ofte likestilt med støtte til Kantakouzenos.
HMS «Rodney»

**HMS ''Rodney**''  var et britisk slagskip av Nelson-klassen ble bestilt 1922, påbegynt 1925 og sjøsatt 1927. Nelson-klassen, bestod også av søsterskipet HMS Nelson. Hele hovedbeskytningen på 9 stykk 40,6 cm kanoner, som stod før broen. Max hastighet var 25 knop. Rodney deltok i senkingen av det tyske slagskipet Bismarck 27. mai 1941. HMS Rodney deltok med ildstøtte i Nord-Afrika, Sicilia, Calabria og Salerno og i Normandie under allierte landgangsoperasjoner.
Lona kraftverk

**Lona kraftverk** er et vannkraftverk nær Sirdalsvatnet i Flekkefjord kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 72 meter i Lona. Det ligger oppstrøms for Ramsliåna kraftverk.

Installert effekt er 550 kW. Årsproduksjon er 2 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Skottåstunnelen

**Skottåstunnelen** er en dobbeltsporet jernbanetunnel på Vestfoldbanen mellom Holmestrand og Horten. Tunnelen er ferdig bygget, men tekniske installasjoner, inkludert legging av spor, gjenstår fram til forventet åpning på slutten av 2025. Tunnelen bygges i hovedsak av entreprenørfirmaet SapiNor.

Tunnelen er 2 930 meter lang, og består av en utsprengt bergtunnel og en betongkulvert.

## Referanser
Antboy: Den Røde Furies hævn

***Antboy: Den Røde Furies hævn*** er en dansk barnefilm fra 2014 i regi av Ask Hasselbalch. Det er oppfølgeren til *[[Antboy (2013)|Antboy]]* fra 2013.

Manus er ved Anders Ølholm basert på Antboy-bøkene av Kenneth Bøgh Andersen. Filmen er produsert av Eva Jakobsen og Verena Gräfe-Höft for Nimbus Film.

Historien om Pelle som blir bitt av en maur og forvandles til superhelten Antboy fortsetter der forrige film slapp.

## Roller (utvalg)
* Oscar Dietz – Antboy
* Nicolas Bro – Loppen/Dr. Gæmelkrå
* Samuel Ting Graf – Wilhelm
* Amalie Kruse Jensen – Ida
* Astrid Juncher-Benzon – Maria/Den Røde Furie

## Nominasjoner og priser
*Antboy* ble nominert innen flere kategorier av Robertprisen og vant Robertprisen for årets barne- og familiefilm under Robertfesten 2015.

## Referanser

 
 
 
 


## Eksterne lenker
*
Frederik Vs obelisk

**Frederik Vs obelisk** er en obelisk av marmorstein, som befinner seg på Gjellebekk i Lier kommune. Obelisken ble oppført som forberedelse til Frederik Vs besøk til marmorbruddet på Gjellebekk i 1749.

## Historie

### Bakgrunn og oppføring
Nøyaktig når marmorvirksomheten tok til i Lier strides kildene om. Jens Essendrop tidfester starten på marmorutvinningen til 1744, mens Johan Herman Lie Vogt, ved bruk av andre skildringer, mener driften må ha startet tidligere på 1700-tallet. Uansett når driften tok til, hadde den innen 1749 vokst til en betydelig virksomhet. Det er enighet om at marmorbruddet hadde 80-100 mann i arbeid da virksomheten for alvor var kommet i gang på midten av 1700-tallet. Marmorbruddet utvant mengder av såkalt Gjellebekkmarmor, og var en såpass notabel virksomhet at den dansk-norske kongen Frederik V planla et besøk under sin første Norgesreise i 1749. Følgelig ble det på marmorbruddets eiendom oppført en obelisk i hans ære, som sto klar da kongen dukket opp.

#### Obelisken
Obelisken ble 8 meter høy, og steinhuggerne benyttet seg utelukkende av Gjellebekkmarmor. På toppen av obelisken ble det hugd inn kongesegl og kongekroner på tre av de fire sidene, mens det på den fjerde siden ble ført inn en lengre inskripsjon.

## I dag

### Verning og restaurering
Obelisken sto lenge urørt, mens marmorvirksomheten avtok og området grodde igjen. I senere tid har obeliskens kulturhistoriske verdi blitt vektlagt i større grad, noe som har ført til både økt formidling og gjentatte restaureringer. Et større område på Gjellebekk, som rommer både obelisken og Gjellebekk skanse, ble vernet i 1978, i det som heter Gjellebekkmyrene naturreservat.

### Manglende dato
Slik obelisken står i dag, mangler datoinskripsjonen som gjengitt ovenfor, foruten årstallet. Det har derfor vært spekulert i at kongens besøk aldri skjedde, men et reisereferat avkrefter dette. Grunnen til at datoen mangler kan forklares med at man enten glemte eller unnlot å hugge den inn etter besøket, eller at man gjorde det på et vis som forvitret raskere enn resten av inskripsjonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Festsang ved feiringen av 7-årsjubileet for Oslosenteret for fred og menneskerettigheter

«**Festsang ved feiringen av 7-årsjubileet for Oslosenteret for fred og menneskerettigheter**» er en satirisk sang av Ole Paus, utgitt på platen *[[Avslutningen]]* (2013). Sangen er en harselas med norske «fredsfolk» og nordmenns selvbilde i verden, representert av Kjell Magne Bondevik og Oslosenteret for fred og menneskerettigheter som sangen er en angivelig hyllest til. Sangen er i stilen til de satiriske sangene i *[[Paus-posten]]* fra 1970-årene.  Til tross for harselasen uttalte Bondevik seg storsinnet om at han syntes det var en ære å bli parodiert i sangen. Sangen ble fremhevet som et av høydepunktene fra *Avslutningen*.

## Referanser
Eberhard Welty

**Eberhard Welty [[O.P.]]** (1902–1965) var en tysk dominikaner, sosialetiker og geistlige opposisjonelle under det tredje rike.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Eberhard Welty ble født 15. september 1902 i Anholt (i dag en bydel i Isselburg i Westfalen) som eldst av elleve barn og kommer fra en håndverkerfamilie. Rett etter eksamen fra videregående gikk Welty inn i Dominikanerordenen og studerte teologi og filosofi ved ordenens eget universitet i Düsseldorf. I 1924 flyttet han til den religiøse høyskolen i Walberberg nær Bonn, hvor Welty fullførte sin korrektureksamen i 1930 og ble foreleser i etikk og moralteologi. Han fullførte tilleggsstudier ved fakultetet for økonomi og samfunnsvitenskap ved universitetet i Köln i 1934 med en doktorgrad.

### Motstand mot nasjonalsosialisme
I løpet av det nasjonalsosialistiske diktaturets tid holdt Welty til å begynne med forsiktig tilbake; han forsket og publiserte om politisk uskyldige emner. Under andre verdenskrig kom Welty i kontakt med den organiserte motstanden mot regimet gjennom Laurentius Siemer. Siden Siemer selv ikke var sosialetiker, ba han Eberhard Welty om å utvikle maler for *[[Kölner Kreis]]* diskusjoner. Med ett unntak deltok han aldri personlig på møtene i Kettelerhaus. Siemer presenterte manuskriptene for gruppen og ga dem senere tilbake til Welty for videre behandling. Weltys tilknytning til Kölner-kretsen forble skjult, så han forble urørt etter 20. juli-attentatet.

## Skrifter
* *Die Entscheidung in die Zukunft. Grundsätze und Hinweise zur Neuordnung im deutschen Lebensraum*. F.H. Kerle Verlag, Heidelberg 1946.
* *[https://books.google.de/books?id=s6opxAEACAAJ Herders Sozialkatechismus.] Ein Werkbuch der katholischen Sozialethik in Frage und Antwort*, redigert av Eberhard Welty. Herder, Freiburg 1952.
* *[https://archive.org/details/catecismosocial01welt/page/8/mode/2up Catecismo social]*, Herder, Barcelona 1956.
* *[https://books.google.de/books?id=IBrkbzmRzCwC Man in society.] A Handbook of Christian Social Ethics*, Herder and Herder 1960.  

## Litteratur
* Ockenfels, Wolfgang: ''Eberhard Welty (1902–1965)''. Zeitgeschichte in Lebensbildern. Aus dem deutschen Katholizismus des 19. und 20. Jahrhunderts. Band 4. Matthias-Grünewald-Verlag, Mainz 1980, , S. 240–249.
* Spindler, Wolfgang Hariolf: ''Welty, Eberhard'', Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 27, Duncker & Humblot, Berlin 2020, , S. 759-760.

## Referanser
Øvstebø kraftverk

**Øvstebø kraftverk** er et vannkraftverk i Etne kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 60 meter i en liten bekk på Øvstebø gård.

Installert effekt er 20 kW. Årsproduksjon er 0,09 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Ryan Murphy (manusforfatter)

**Ryan Patrick Murphy** (født 9. november 1965) er en amerikansk TV-skribent, regissør og produsent. 

Murphy har ofte blitt beskrevet som «den mektigste mannen» i moderne TV og signerte den største utviklingsavtalen i TV-historien med Netflix. Murphy er kjent for å ha skapt et skifte i inkluderende historiefortelling som "brakte marginaliserte karakterer til massene".

## Karriere (utvalg)
Murphy har laget og produsert en rekke TV-serier, deriblant *[[Nip/Tuck]]* (2003–2010), *[[Glee]]* (2009–2015), *[[American Horror Story]]* (2011–), *[[American Crime Story]]* (2016–), *[[Pose (TV-serie)|Pose]]* (2018–2021) ), *[[9-1-1]]* (2018–), *[[9-1-1: Lone Star]]* (2020–), *Ratched* (2020), *[[American Horror Stories]]* (2021–) og *Monster* (2022–).

Murphy har også regissert filmatiseringen av Augusten Burroughs' selvbiografi *[[Running with Scissors]]* i 2006, Elizabeth Gilberts memoarer *[[Eat, Pray, Love]] i 2010,* Larry Kramers skuespill *[[The Normal Heart]]* i 2014 og musikalen *The Prom i* 2020.

## Filmografi (utvalg)

* 1999: *The Furies* (spillefilm) – manusforfatter
* 2003–2010: *[[Nip/Tuck]]* (TV-serie) – manusforfatter og regissør
* 2006: *[[Running with Scissors]]* (spillefilm) – manusforfatter og regissør
* 2009–2015: *[[Glee]]* (TV-serie)
* 2010: *Eat, Pray, Love* (spillefilm) – manusforfatter og regissør
* 2011–?: *[[American Horror Story]]* (TV-serie)
* 2014: *[[The Normal Heart]]* (spillefilm) 
* 2016–?: *[[American Crime Story]]* (TV-serie)
* 2018–2021: *[[Pose (TV-serie)|Pose]]* (TV-serie)
* 2018–?: *[[9-1-1]]* (TV-serie)
* 2020–?: *[[9-1-1: Lone Star]]* (TV-serie)
* 2020: *Ratched* (TV-serie)
* 2020: *The Prom* (spillefilm)
* 2021–: *[[American Horror Stories]]* (TV-serie)
* 2022–: *Monster* (TV-serie)
* 2017–2024: *Feud* (TV-serie)

## Priser og nominasjoner
* 6 Primetime Emmy Awards; nominert 38&nbsp;ganger
* 1 Tony Award; nominert 2 ganger 
* 2 nominasjoner til Grammy Awards 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Danmark» (skoleskip)

**SS «Danmark»** er en tremastet fullrigger og skoleskip som ble bygget i 1932 ved Nakskov verft som erstatning for det skoleskipet «København», som sank i 1921 og aldri ble funnet.

Formålet med skipet er å gi ungdom en utdanning som lettmatros til sjøs. Om bord er det plass til 80 elever, fordelt på to lugarer, og 16 besetningsmedlemmer som har hver sin lugar, opprinnelig var det plass til 120 elever. Senere kan man fortsette med navigasjonsskole hvis du ville bli styrmann.

På grunn av forliset av skoleskipet København ble Danmark bygget sikrere, blant annet med en mindre rigg og med flere rammer i skroget. Skoleskibet Danmark og Skoleskibet Georg Stage er Danmarks to eneste gjenværende skoleskip.

SS «Danmark» har hjemhavn i København men ligger, når det ikke er på tokt, på Flådestation Frederikshavn; de danske skoleskipene er underlagt Søværnets 1. Eskadre.

## Referanser
Huset (TV-serie)

***Huset*** er en dansk dramaserie fra 2023, regissert av Frederik Louis Hviid og Michael Noer etter manus av Kim Fupz Aakeson. Den er produsert av Rikke Tørholm Kofoed for Danmarks Radio.

Serien består av seks avsnitt på cirka 60 minutter hver og hadde premiere i Danmark 1. september 2023. I Norge ble den vist på NRK fra 6. oktober samme år.

*Huset* følger hverdagen i et dansk fengsel, de ansatte og innsatte og deres innbyrdes forhold. Den er innspilt i Vridsløselille Statsfængsel i Albertslund.

## Roller (utvalg)
* Charlotte Fich – Gert
* Sofie Gråbøl – Miriam
* David Dencik – Henrik
* Youssef Wayne Hvidtfeldt – Sammi
* Laura Christensen – Sille
* Bjarne Henriksen – Torsten
* Haesam Jakir– Khaled
* Henrik Birch – Helge
* Gustav Dyekjær Giese – Benji

## Priser
*Huset* var nominert innen flere kategorier av Robertprisen 2024. Den vant Robertprisen for årets TV-serie, prisen for årets kvinnelige hovedrolle gikk til Sofie Gråbøl, årets mannlige hovedrolle til David Dencik, årets kvinnelige birolle til Laura Christensen og Gustav Dyekjær Giese mottok prisen for årets mannlige birolle.

## Referanser

 
 
 
 
 


## Eksterne lenker
*
Jack Cartwright

**Jack Cartwright** (født 1998) er en australsk svømmer.

Han representerte landet sitt i Sommer-OL 2024 i Paris på 4 × 100 meter fri stafett, der laget vant sølvmedalje.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ovalbarkmåler

**Ovalbarkmåler** (*Hypomecis punctinalis*) er en sommerfugl.

Den har et vingespenn på 46–55&nbsp;mm. Arten kan forveksles med kjempebarkmåler (*Hypomecis roboraria*), men sistnevnte har en lys flekk på mørk bakgrunn på tuppen av undersida av forvingen. Ovalbarkmåler har en tydelig oval ring midt på bakvingen, mens kjempebarkmåler på samme sted har en uklar oval flekk uten ring.

Larvene lever på bladene til mange ulike busker og trær, som lønn, svartor, berberis, bjørk, agnbøk, klematis, villkornell, hagtorn, trelyng, bøk, trollhegg, ask, *[[Ginstslekta|Genista]]*, einer, europalerk, leddved, eple, poppel, slåpetorn, eik, bjørnebær, bringebær, selje, rogn, lind, gulltorn og blåbær.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Pareulype berberata

***Pareulype berberata*** er en sommerfugl.

Den har et vingespenn på 27–32&nbsp;mm. Larvene til denne arten lever bare på busker i berberisslekta der de eter av bladverket.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Leap Year

***Leap Year*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av James Cruze.

## Skuespillere
* Roscoe Arbuckle som Stanley Piper
* Mary Thurman som Phyllis Brown
* Lucien Littlefield som Jeremiah Piper
* Clarence Geldart som Scott Travis
* Harriet Hammond som Loris Keene
* Allen Durnell som Tommy Blaine
* Gertrude Short som Molly Morris

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Afghanistan under Paralympiske sommerleker 2024

**[[Afghanistan]]** deltok under de paralympiske sommerleker 2024 i Paris i Frankrike fra 28. august til 8. september 2024. De vant ingen medaljer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tychiops

***Tychiops*** er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).. 

## Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller. Snuten er ganske lang og krum, og de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. På farge er de oftest mørke, brunlige, gjerne med mønster dannet av lyse skjell. **Hodet** (bortsett fra snuten) er temmelig kort og bredt, med middelsstore, flate fasettøyne. Snuten er vanligvis lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen. Antennenes første ledd (skaftet) er gjerne omtrent like langt som resten av antennen. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Oversiden er kraftig punktert og har ofte et mønster av lyse skjell. **Dekkvingene** er bredere enn brystskjoldet, med markerte skuldre, parallellsidige i de fremre tre fjerdedelene, tilspisset bakerst. De har tydelige punktrekker og vanligvis et mønster av lyse skjell som noen ganger dekker det meste av overflaten. **Beina** er middels lange og ganske kraftige. Lårene er fortykkede, vanligvis uten tenner på undersiden. Framleggene (*protibiae*) ender i en kraftig, innoverrettet pigg. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (*pseudotetramere* føtter). Det tredje leddet er tolappet, og det ytterste leddet tynt og sigdformet.

## Levevis
Som de fleste snutebiller er de planteetere. 

## Utbredelse
Arten er kjent fra Uruguay.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Schönherr, 1825
****** Underfamilien Erirhininae Schönherr, 1825 - eventuelt en egen familie, Erirhinidae
******* Stammen **[[Arthrostenini]]** Reitter, 1913
******** Slekten ***Tychiops*** Kuschel, 1955 - én art
********* *[[Tychiops syblineatulus]]* Kuschel, 1955

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Schizomicrus

***Schizomicrus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen snutebiller (Curculionoidea). De blir ofte regnet som en undergruppe av familien snutebiller (Curculionidae) eller til familien sumpsnutebiller (Erirhinidae), men nyere klassifikasjoner (for eksempel *Fauna Europaea*, http://www.faunaeur.org ) regner dem ofte som en egen familie. De er små snutebiller som lever underjordisk. 

## Utseende
En ganske liten (ca. 2 millimeter), avlang, blind, brun eller brunrød snutebille. Snuten er ganske lang, og antennene er festet nær spissen av denne. Fasettøyne mangler. Brystskjoldet (pronotum) er ovalt, med helt avrundede sider og dype punktgroper på oversiden. Dekkvingene er smale, med tydelige punktrekker. Beina, spesielt føttene, er ganske korte, bakleggene er flate og utvidet sidelengs, nærmest trekantede.

## Levevis
Arten har et underjordisk levesett mellom løvstrø.

## Utbredelse
Arten er utbredt langs vestkysten av Nord-Amerika (California).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien Raymondionymidae Reitter, 1913
****** Underfamilien Raymondionyminae Reitter, 1913 – ev. plassert i Erirhinidae eller snutebiller (Curculionidae)
******* Stammen **[[Raymondionymini]]** Reitter, 1913 – ca. 80 beskrevne arter
******** Slekten ***Schizomicrus*** Casey, 1905
********* *[[Schizomicrus caecus]]* (Casey, 1892)

## Eksterne lenker
*
Picia

***Picia*** er en slekt av biller som lever på vannplanter. De kan ikke svømme, men krabber omkring på vegetasjonen.

## Utseende
Små til middelsstore snutebiller. Kroppen er forholdsvis kort og hvelvet, oversiden er mer eller mindre kledt med skjell. På farge er de vanligvis brunlige eller svarte. Snuten er middels lang, og antennene er festet nær spissen av denne. Antennene er forholdsvis korte, antenneskaftet (det lange, første antenneleddet) er kølleformet, antenneklubben (som består av de tre ytterste leddene) er tilspisset ytterst. Dekkvingene har punktrader. Beina er kraftige, leggene (tibiae) er krumme, i spissen med en kraftig, innoverrettet pigg som hjelper dem å holde seg fast i vegetasjonen.

## Levevis
Vannsnutebillene er en av de ganske få gruppene innen infraordenen Cucujiformia som lever i vann. Som alle snutebiller er de planteetere, og larvene lever inne i stenglene til forskjellige vannplanter. Hver art finnes vanligvis bare på én eller noen få plantearter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Midtøsten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[vannsnutebiller]], [[Bagoinae]]** Thomson, 1859
******* Slekten ***Picia*** Tournier, 1895
******** *[[Picia mesopotamica]]* (Tournier, 1889)
******** *[[Picia sinuatocollis]]* (Faust, 1885)
******** *[[Picia syriaca]]* (Reitter, 1889)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Peridinetosoma

***Peridinetosoma*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae)..

## Utseende
Små til middelsstore, kraftige snutebiller. Beina er forholdsvis lange og kraftige, kroppen høyt hvelvet, snuten gjerne nokså lang. Dekkvingene kan ha en skarp pigg på bakkanten, kan også ha en pigg på "skuldrene". Noen av artene er ganske fargerike.

## Levevis
Glanssnutebillene lever på planter, spesielt på arter i korsblomstfamilien (Brassicaceae), men også på en rekke andre planter, blant annet solsikke og reseda. Noen arter opptrer av og til som skadedyr. På den andre siden er noen arter i denne gruppen ganske sjeldne og kanskje truede.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen Ambatini Lacordaire, 1863
******** Slekten ***Peridinetosoma*** Voss, 1940
********* *[[Peridinetosoma maculaalba]]* Voss, 1940

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilder av noen arter

*
Apostasimerus

***Apostasimerus*** er en slekt av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae). 

## Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller, som oftest mørke, ofte er oversiden helt eller delvis dekket med lyse skjell. **Snuten** er lang, slank og krum og normalt rettet mer eller mindre nedover. Antennene sitter festet i snutens ytre halvdel, ofte nær spissen. De er middels lange, knebøyde, og antenneskaftet (det innerste leddet) er noe kølleformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet, bakerst like bredt som dekkvingene, og sterkt punktert. **Dekkvingene** har tydelige punktrader, og **beina** er temmelig korte.

## Levevis
Glanssnutebillene lever på planter, spesielt på arter i korsblomstfamilien (Brassicaceae), men også på en rekke andre planter, blant annet solsikke og reseda. Noen arter opptrer av og til som skadedyr. På den andre siden er noen arter i denne gruppen ganske sjeldne og kanskje truede.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen **[[Apostasimerini]]** Schönherr, 1844- ca. 240 slekter (= Madopterini)
******** Understammen Apostasimerina Schönherr, 1844
********* Slekten ***Apostasimerus*** Schönherr, 1844
********** *[[Apostasimerus serrirostris]]* Boheman, 1844

## Referanser




## Eksterne lenker
*