Midt-Gudbrandsdalen

**Midt-Gudbrandsdalen**, også kalt **«Midtdalen»**, er et distrikt i Gudbrandsdalen i Innlandet fylke. Distriktet omfatter tre kommuner – Sør-Fron, Ringebu og Nord-Fron, og grenser til *Nord-Gudbrandsdal* i nord og nordvest, Valdres i vest, Sør-Gudbrandsdal i sør og Sør-Østerdal i øst og nordøst. I tillegg deler det en 7,5 km lang grense med Folldal i Nord-Østerdalen. Samlet befolkningstall per 1. januar 2021 er 13 167.

Hovedtyngden av befolkningen bor i dalbunnen langs Gudbrandsdalslågen. I tillegg er det bebyggelse i fjellhyllene langs sidedalene til Gudbrandsdalen, med bosetning langs Fryas dalføre (Venabygd) og Vinstras dalføre (Skåbu og Kvikne). Sidedalførene i Midt-Gudbrandsdalen kjennetegnes ved at disse er klassiske elvedaler. Dette innebærer at de nevnte sidedalene har en karakteristisk V-form, i motsetning til hoveddalen som er en U-dal. Til sammenligning er sidedalførene i Gudbrandsdalen for øvrig overveiende U-formede.

Tettstedene i Midt-Gudbrandsdalen er Hundorp, Vålebru, Kvam, Fåvang, Vinstra og Harpefoss. Vinstra har bystatus etter kommunestyrevedtak i 2013, og er regionsenteret i Midt-Gudbrandsdalen.

Midt-Gudbrandsdalen er det minste distriktet i Innlandet fylke målt etter innbyggertall.

## Navn

Navnet Gudbrandsdalen har trolig opphav fra en Gudbrand i herseslekta på storgården Hundorp, stedet som regnes for å være det historiske maktsenteret i Fron og kanskje også hele Gudbrandsdalen. Fremdeles bærer gården navnet Dale-Gudbrands gard den dag i dag.

## Kommuner
Midt-Gudbrandsdalen er inndelt i tre kommuner:

## Politikk

Ole Tvete Muriteigen (Sp) er ordfører i Sør-Fron og Arne Fossmo (Ap) er ordfører i Ringebu og Anne-Marie Olstad (Ap) er ordfører i Nord-Fron.

Valgresultat ved Stortingsvalget 2021 i Midt-Gudbrandsdalen:

## Jordbruk

Jordbruket står sterkt i Midt-Gudbrandsdalen. Det er stort husdyrhold, og innen denne sektoren utgjør saue- og storfehold størsteparten av verdiskapningen. I tillegg produseres det noe korn.

Gudbrandsdalen er på sitt bredeste i Sør-Fron. Her er det dyrka mark til langt oppe i fjellsidene, noe som skaper et unikt kulturlandskap som kommunen er spesielt kjent for.

## Kommunesammenslåing i Midt-Gudbrandsdalen
Fron kommune var opprinnelig en kommune fram til 1851, da Fron ble delt i to – Nord-Fron og Sør-Fron. Kommunene ble igjen slått sammen i 1966, men skilt på ny i 1977.

I forbindelse med Regjeringen Solbergs regionreform ble det i 2016 avholdt en rådgivende folkeavstemning om sammenslåing av kommunene i Midt-Gudbrandsdalen. Nord-Fron og Ringebu stemte imot sammenslåing; Sør-Fron stemte for.

## Interkommunalt samarbeid
Kommunene i Midt-Gudbrandsdalen har et Interkommunalt politisk råd og samarbeider blant annet om renovasjon, brannvesen og rensing av avløpsvann.

I tillegg dekker flere sentrale institusjoner hele distriktet samlet, som for eksempel NAV Midt-Gudbrandsdal, Vinstra politistasjon, Midt-Gudbrandsdal tannklinikk og Vinstra vidaregåande skule som har hele Midtdalen som inntaksområde. Regionrådet for Midt-Gudbrandsdal er en pådriver for regional samfunnsutvikling og regionalt samarbeid.

## Dialekt og språk
Den lokale dialekten i distriktet kalles for gudbrandsdøl. Midt-Gudbrandsdøl (forkortet *midtdøl*) brukes enkelte ganger som en paraplyterm for midtdalsvariantene av gudbrandsdøl.

Midt-Gudbrandsdøl ligger i et krysningsområde mellom det egentlige midlandsmålet og dialektene lengre sør på flatbygdene, men blir regnet som et flatbygdmål.

Midt-Gudbrandsdalen har tradisjonelt vært et nynorskområde. I dag er Sør-Fron og Ringebu språknøytrale, mens Nord-Fron har vedtak om nynorsk som administrasjonsspråk. Skolemålet i Sør-Fron og Nord-Fron er nynorsk, mens skolemålet i Ringebu er bokmål. Vinstra vidaregåande skule har nynorsk som administrasjonsspråk. Det er forholdsvis vanlig å bytte målform fra nynorsk til bokmål fra ungdomstrinnet til videregående årstrinn blant elevene fra Nord-Fron.

Flere organisasjoner har gjennom tiden arbeidet for å bevare nynorsken i Midt-Gudbrandsdalen, deriblant Fron mållag og Fron målungdom. I 2021 ble det foreslått å vedta språknøytralitet i Nord-Fron Kommune. Forslaget om språknøytralitet i Nord-Fron falt.

Gudbrandsdalsdialektene i distriktet bærer preg av urbaniseringen og tettstedenes fremvekst i kjølvannet av Tretten–Ottabanens åpning i 1896. I særlig grad har de såkalte bygdemålene gjennomgått språklige normeringer. Dagens stasjonsbyer med innbyggervekst viser en vedvarende tendens til språklig skifte i retning standard østnorsk blant enkelte grupper i befolkninga. I overgangen mellom kommunene Sel og Nord-Fron finner man i hoveddalføret en slående dialektgrense, hvor dialektene på Nord-Fron-siden har synlige likhetstrekk med måla lengre sør i Gudbrandsdalen. Nord for Fron betegnes geolektene som nord-gudbrandsdøl.

## Kommunikasjon
Flere nasjonale hovedferdelsårer går gjennom Midt-Gudbrandsdalen. Europavei 6 følger Gudbrandsdalslågen gjennom hele distriktet, sammen med Dovrebanen. I tillegg går Fylkesvei 27 over Venabygdsfjellet som sørger for en helårsforbindelse mellom Midt-Gudbrandsdalen og Stor-Elvdal i Østerdalen.

Det er tre operative passasjerstasjoner langs Dovrebanen i Midt-Gudbrandsdalen. Disse er Ringebu stasjon, Kvam stasjon og Vinstra stasjon. Førstnevnte stasjon ligger i Ringebu kommune, mens de to sistnevnte ligger i Nord-Fron kommune.

Passasjertogene på Dovrebanen stopper på Vinstra og Ringebu, mens kun R10-togene og regiontogene mellom Lillehammer og Åndalsnes stopper ved Kvam stasjon. Kvam er en stasjon uten fast stopp, noe som innebærer at togene kun stopper ved behov for av- og påstigning.

Ringebu lufthavn, Frya ligger ved Frya Industriområde. Den benyttes i dag til luftsport i regi av Gudbrandsdal Flyklubb, og til flygerutdanning. Flyplassen fylte 40 år i 2025.

Historisk sett har kommunikasjonen gjennom Midt-Gudbrandsdalen foregått til fots, samt med hest og kjerre. Forbi innsjøen Losna lengst sør i distriktet har det vært tidvise forsøk med dampskip for passasjertransport. Blant annet ble elvebåten DS «Dalegudbrand» rekvirert for dette formålet på starten av 1800-tallet, og senere satt inn i drift på Losna fra rundt året 1848. Av passasjersvikt og bedre antatte inntjeningsmuligheter ble skipet plukket fra hverandre for frakting til innsjøen Mjøsa etter en kortvarig tids drift her.

## Referanser