Antonio Stoppani

**Antonio Stoppani** (født 24. august 1824, død 1. januar 1891) var en italiensk katolsk ordensprest, geolog og paleontolog. Han foretok feltstudier av hjemlandets geologi og skrev boken *Il Bel Paese* (italiensk for «det vakre landet»). Den handlet om geologi og naturhistorie og var tilrettelagt for et bredt publikum. Han var blant de første til å foreslå innføring av en geologisk tidsperiode dominert av menneskelig aktivitet som forandrer formen på jordens overflate.

## Liv og virke
### Bakgrunn og utdannelse
Stoppani var født i Lecco i Lombardia i Nord-Italia. Han studerte teologi og ble prest i rosminianernes orden. Han ble ordinert i 1848, som var et år med uro på grunn av beleiringen av Milano. I løpet av denne beleiringen, kjent som De fem dagene i Milano, ble han helt på grunn av sitt arbeid med å bruke varmluftballonger for å sende meldinger ut av byen. Sammen med Vincenzo Guglielmini sørget han for at ballongene kunne sveve over murene til byen fra Seminario Maggiore di Porta Orientale og ta med meldinger for å oppildne andre italienerne til kamp mot det østerrikske imperiet. 

### Forskning og formidling
Stoppani ble professor i geologi i det Kongelige Tekniske Institutt i Milano. Han var kjent for sin forskning på formasjoner fra trias og jura (Lias-gruppen), nord i Italia.

Han var en viktig formidler av vitenskap for et bredt publikum. Hans mest populære verk, *Il Bel Paese, conversazioni sulle bellezze naturali la geologia e la geologia e la geografia fisica d' Italia* (1876) («Det vakre land, samtale om den naturlige skjønnheten i geologi og Italias fysiske geografi»). Verket presenterte ved hjelp av 32 vitenskapelige samtaler, angivelig foran et ildsted, ideer og begreper fra naturvitenskapene i et språk som var tilgjengelig for den gjennomsnittlige leser på 1800-tallet. Det ble så populært at det ble utgitt i 120 utgaver frem til 1920 og ble også benyttet som lærebok i skolen. Boken la spesielt vekt på geologiske kuriositeter og skjønnheten i det italienske landskap. Han bemerket at italienere «vet nesten ingenting om den naturlige skjønnheten i vårt land, men blir allikevel glad når noen kaller det en hage». Men at engelskmenn har stor henrykkelse for fjellene, og vier all sin energi, følelser og ofrer livet for å komme død eller levende opp på toppen av tindene. I sin  introduksjon til naturhistorie erklærte han at «manneske må aldri forsvinne fra naturen, og naturen må aldri forsvinne fra mennesket».

Stoppani var som mange andre naturforskere fra denne perioden, tilhengere av *concordismo*, en oppfatning der en forsøkte å finne samstemmighet mellom læren i Bibelen og bevis fra geologien. Han fremmet ideen om at katolikker trenger  å lære naturfag, og at Bibelen må tolkes, i stedet for å tas bokstavelig. Han var også en viktig figur i «katolsk alpinisme», en bevegelse som søkte å bruke fjellet for å fortelle om Guds herlighet. Stoppani var imidlertid en kritiker av ideen om evolusjonen som Charles Darwin hadde kommet med.

Stoppanis arbeider innenfor paleontologi og geologi:

* *Paleontologie Lombarde* (1858-1881)
* *Les Pétrifications d'Ésino, ou Beskrivelse des fossiles appartenant au dépôt triasique supérieur des omegn d'Esino no Lombardie* (1858-1860)
* *Géologie et paleontologie des konkylier en Avicula Contorta no Lombardie* (1860-1865)
* *Corso di geologia* (3 bd, 1871-1873)
* *L'Era Neozoica* (1881)

I *L'Era Neozoica* diskuterte han istiden i de italienske Alpene og historien til Italia under pleistocen.

Stoppani beskrev i flere arter av fossile bløtdyr, mens andre fossile arter har blitt gitt navn for å hedre ham, blant annet *Fedaiella stoppanii* Marini 1896 (en snegl), *Placochelyanus stoppanii*, *Lymnaea stoppanianus* og *Gyraulus (Gyraulus) stoppanii*. 

De fleste av hans samlinger er i *Museo di Storia Naturale i Milano*. Denne bygningen hvor han forøvrig ansvarlig for å bygge da han var direktør fra 1882 til 1891. Stoppani Breen i Tierra del Fuego er oppkalt etter ham.

Stoppani var grandonkel av pedagogen Maria Montessori. Den italienske maleren Giovanni Battista Todeschini var hans nevø. Et oljemaleri av Stoppani laget av Todeschini finnes i et Museum i Lecco.

### Antropocen

I 1873 mente Stoppani at menneskelig påvirkning på jorden var betydelig og kalte dette for *anthropozoic era*. Han mente at menneskene var blitt noe han kalte for en «tellurisk kraft». Denne idéen var muligens basert på arbeidet til George Perkins Marshs verk *Mennesket og Naturen*, som ble oversatt til italiensk i 1872.

Ideen om en ny geologisk tidsalder, kjent som antropocen, ble foreslått i 2000 av Paul Crutzen og Eugene Stoermer. Mens noen har pekt på ideer Marsh, Stoppani, Teilhard de Chardin og Vladimir Vernadskij (*noösphere*) som forløpere, andre har påpekt et skille i den geologiske epoken foreslått av Crutzen. Mens menneskehetens påvirkning var mindre og med lav endringstakt i tidligere tider, er påvirkningen kraftig Cruzens antropocen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Il Bel Paese (1915-utgaven)
*  (1857)
* Il Dogme e le Scienze Positiv (1884)
* Corso di geologia  volum 2 volum 3
* Les Pétrifications d'Ésino