open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Narpus

***Narpus*** er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

## Utseende
Små (ca. 4 mm), avlange biller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, med litt metallisk glans. Hos denne slekten har dekkvingene gjerne lysbrune bånd ved roten og spissen. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. **Hodet** er lite, antennene er middels lange, 11-leddete, trådformede. **Dekkvingene** er avlange med punktrekker. **Larvene** er sylindriske og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset. 

## Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omkringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[elvebiller]]**, Elmidae Curtis, 1830
***** Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
****** Slekten ***Narpus*** Casey, 1893 
******* *[[Narpus angustus]]* Casey, 1893
******* *[[Narpus arizonicus]]* (Brown, 1930)
******* *[[Narpus concolor]]* (Leconte, 1881)

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/363686
*
Mandersia

***Mandersia*** er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. De kan ha reduserte øyne. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

## Levevis
Noen av artene kan finnes mellom fuktig løvstrø eller ved bredden av elver og bekker.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[Limnichidae]]** Erichson, 1846
***** Underfamilien Limnichinae
****** Slekten ***Mandersia*** Sharp, 1902
******* *[[Mandersia scymnoides]]* Sharp, 1902

## Referanser


## Kilder
* Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. http://delta-intkey.com/elateria/www/limn.htm

## Eksterne lenker
*
Krattblomsterfluer

**Krattblomsterfluer** har flere betydninger:

* Krattblomsterfluer (Melangyna), slekt av fluer
* Krattblomsterfluer (Meligramma), slekt av fluer
* Krattblomsterfluer (Meliscaeva), slekt av fluer
Drylichus

***Drylichus*** er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

## Utseende
Små (ca. 4 millimeter), avlange, blanke, mørke mudderbiller. Kroppen er tett kledt med ganske lange, oppstående hår. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8 ledd. Dekkvingene er forholdsvis avlange. Beina er slanke, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

## Levevis
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien mudderbiller, Dryopidae
***** Slekten ***Drylichus*** Heller, 1916
****** *[[Drylichus fidelitas]]* Kodada, Jäch & Čiampor, 2009
****** *[[Drylichus hylesinoides]]* Heller, 1916 
****** *[[Drylichus monteithi]]* Kodada, Jäch & Čiampor, 2009

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker

*
Psephenops

***Psephenops*** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 

## Utseende
De voksne billene er nokså små, avlange, matt brunlige biller. I motsetning til en del andre Psephenidae er de ikke påfallende flate. Antennene er perlekjede-formede, litt lengre enn hode + thorax. Palpene er forholdsvis kraftige, hodet lite med ganske store fasettøyne. Pronotum er trapesformet, kraftig innsmalnet forover. Dekkvingene er litt rundede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede. Larvene, såkalte "water pennies", er flate og ovale og ligger tett presset mot steinene i den strie strømmen.

## Levevis
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
***** Underfamilien Psepheninae
****** Slekten ***Psephenops*** Grouvelle, 1898
******* *[[Psephenops argentinensis]]* Delève, 1967
******* *[[Psephenops grouvellei]]* Champion, 1913
******* *[[Psephenops haitianus]]* Darlington, 1936
******* *[[Psephenops maculicollis]]* Darlington, 1936
******* *[[Psephenops mexicanus]]* Arce-Pérez & Novelo-Gutiérrez, 2000
******* *[[Psephenops palpalis]]* Champion, 1913
******* *[[Psephenops panamaensis]]* Arce-Pérez & Novelo-Gutiérrez, 2015
******* *[[Psephenops prestonae]]* Spangler, 1990
******* *[[Psephenops shepardi]]* Arce-Pérez & Novelo-Gutiérrez, 2013
******* *[[Psephenops smithi]]* Grouvelle, 1898
******* *[[Psephenops spiniparameri]]* Arce-Pérez & Novelo-Gutiérrez, 2013

## Eksterne lenker

*
Paralichus

***Paralichus*** er en slekt av kamfølerbiller.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange biller, oversiden hårete, svart med gule tegninger på pronotum og dekkvinger. Antennene er trådformede. **Hodet** er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. **Dekkvingene** har ofte et påfallende fargemønster. **Larvene** er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

## Levevis
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. *Ptilodactyla exotica*, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Mellom- og Nord-Amerika og Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[kamfølerbiller]]**, **[[Ptilodactylidae]]** Laporte de Castelnau, 1836
***** Underfamilien Cladotominae
****** Slekten ***Paralichus*** White, 1859
******* *[[Paralichus trivittus]]* (Germar, 1824) - i tillegg er det kjent ca. 11 ubeskrevne arter

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabas eover nordanmerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/397876
*
Alkohol (stumfilm)

***Alkohol*** er en tysk drama-stumfilm fra 1920, regissert av E.A. Dupont og Alfred Lind.

## Handling
Under en fancy maskerade oppdager Hella Swendsen at forloveden hennes er sønn av en kvinne som døde av alkoholproblemer, men samtidig avbryter han forlovelsen deres. Senere – i løpet av den samme festen – møter Hella mannen som hun anser som ansvarlig for kvinnens dødsfall.

## Skuespillere
* Emil Biron som Erik Elvestadt
* Hanni Weisse som moren til Erik Elevestadt
* Jean Moreau som en straffedømt
* Ernst Rückert som en kunstner
* Maria Zelenka som Hella Swendsen
* Ferry Sikla som en kokk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
All Men Are Liars (film fra 1919)

***All Men Are Liars*** er en britisk stumfilm fra 1919 regissert av Sidney Morgan.

## Skuespillere
* Alice Russon - Hope  
* Bruce Gordon - Stephen  
* Jessie Earle - Isobel 
* George Harrington - Luke

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Urteblomsterfluer

**Urteblomsterfluer** kan vise til:

* Urteblomsterfluer (Cheilosia), en flueslekt
* Urteblomsterfluer (Portevinia), en flueslekt
Parma AC i 1990–91

endte sesongen 1990–91 på 6. plass i Serie A.

Med en 77 år lang klubbhistorie i lavere divisjoner, opplevde nyopprykkede Parma sin første sesong i Serie A. Opprykket ble sikret på fjorårssesongens siste dag. Med tomålsseier over lokalrival  hadde laget endt på fjerdeplass i Serie B. Til tross for at opprykket ble vunnet med den laveste av de fire opprykksplassene på tabellen, slo Parma bedre fra seg i toppdivisjonen enn de tre andre nyopprykkede lagene.

Klubbens mangeårige president Ernesto Ceresini fikk dessverre aldri oppleve opprykket. Han gikk bort i februar 1990 - få måneder før opprykket ble sikret. Sønnen hans
Fulvio Ceresini solgte sin majoritetsandel i klubben til den lokale meierigiganten Parmalat, som var drevet av Calisto Tanzi. Tilknytningen til Parmalat ble tydelig understreket av firmalogoen som prydet drakten. Vervet som klubbpresident ga Tanzi til kollegaen Giorgio Pedraneschi.

Med en av landets største bedrifter i ryggen var vesle Parma blitt en velstående klubb. De nye eierne åpnet sjekkheftet for tre spillere som hadde imponert under sommerens verdensmesterskap. Brasils landslagsmålvakt Cláudio Taffarel ble hentet fra . Belgias anvendelige forsvarsspiller Georges Grün kom fra . Og ikke minst ankom en ung svenske ved navn Tomas Brolin fra .

Særlig signeringen av Brolin fikk stor betydning i sin rolle mellom midtbane og angrep. På topp tok den unge U21-landslagsspissen Alessandro Melli overgangen til toppdivisjonen på strak arm, med tretten scorede seriemål.

Parma tilførte et friskt pust til Serie A. Mens italienske lag sverget til tradisjonell mannsmarkering eller konverterte til soneforsvar, satset Parmas trener Nevio Scala på sin egen versjon av 5-3-2. Scala ga sidebackene en helt annen frihet til å delta i angrep enn hva som var vanlig i italiensk fotball. Nøkkelspillere i Scalas system var ballsikre Lorenzo Minotti og Daniele Zoratto. Liberoen Minotti hadde ansvaret med å fordele ballen bakfra, og mye av spillet på midten gikk gjennom Zoratto.

## Drakt

## Tabell

### Tabellplassering per serierunde

## Kamper
### [[Serie A]]

### [[Coppa Italia]]

Parma tapte 0-2 sammenlagt

## Spillerstatistikk

## Overganger sommer

## Overganger høst

## Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.
 

 

 

 Italia U21

## Referanser


## Kilder
*
Mesolycus

***Mesolycus*** er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.

## Utseende
Hannene er middelsstore, slanke, oftest brunrøde rødvinger, dekkvingene uten oppstående børstehår. Antennene er svarte, sagtakkede, noe over halvparten så lange som  kroppen. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, litt utstående fasettøyne. Pronotum er klokkeformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med tre fine, opphøyde lengderibber, uten påfallende groper. Beina er mørke, middels lange.

## Levevis
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Korea, Japan).

## Systematisk oversikt med noen arter

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
***** Underfamilien Ateliinae Kleine, 1928
****** slekten ***Mesolycus*** Gorham, 1883
******* *[[Mesolycus ater]]* Pic, 1943
******* *[[Mesolycus berezowskii]]* Kazantsev, 2000
******* *[[Mesolycus discoidalis]]* Pic, 1921
******* *[[Mesolycus fedorenkoi]]* Kazantsev, 2013
******* *[[Mesolycus hubeicus]]* Kazantsev, 2004
******* *[[Mesolycus ilyai]]* Kazantsev, 2000
******* *[[Mesolycus mediozonatus]]* Nakane, 1955
******* *[[Mesolycus murzini]]* Kazantsev, 2004
******* *[[Mesolycus nanensis]]* Kazantsev, 2004
******* *[[Mesolycus obscurus]]* Pic, 1912
******* *[[Mesolycus pygmaeus]]* Waterhouse, 1879
******* *[[Mesolycus qinlinganus]]* Kazantsev, 2000
******* *[[Mesolycus rubromarginatus]]* Kazantsev, 2013
******* *[[Mesolycus shelfordi]]* Bourgeois, 1906
******* *[[Mesolycus vitalisi]]* Pic, 1923

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Elgodexoris

***Elgodexoris*** er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.

## Utseende
Hannene er middelsstore (5-13 millimeter), slanke, brune til svarte rødvinger, dekkvingene brunrødlige. Antennene er slanke, gjerne med lys spiss. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet til ovalt, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede uten opphøyde lengderibber, fint hårete. Beina er mørke, ganske korte. Hunnene er foreløpig ukjente.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i fjellområder i Øst-Afrika.

## Systematisk oversikt
Gruppen blir ofte plassert som en underslekt av *[[Dexoris]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
***** Underfamilien Dexorinae Bocak & Bocakova, 1989
****** slekten ***Elgodexoris*** Bocak & Bocakova, 1988
******* *[[Elgodexoris drozdovi]]* (Kazantsev, 2000)
******* *[[Elgodexoris maikoensis]]* (Kazantsev, 2015)
******* *[[Elgodexoris mirabilis]]* (Kleine, 1942) 
******* *[[Elgodexoris nigricollis]]* (Bocak & Bocakova, 1988) 
******* *[[Elgodexoris nyungwensis]]* (Kazantsev, 2015)
******* *[[Elgodexoris rwandensis]]* (Kazantsev, 2015)
******* *[[Elgodexoris svetlanae]]* (Kazantsev, 2015)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Helcophorus

***Helcophorus*** er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger.

## Utseende
Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige  og har vanligvis lengderibber. Alle føtter har fem ledd.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Asia (India, Himalaya) men er også kjent fra fossiler fra baltisk rav.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Cantharoidea]]**
**** familien  **[[rødvinger]]** (Lycidae)
***** underfamilie **[[nettrødvinger]]** (Erotinae) 
****** Slekten ***Helcophorus*** Fairmaire, 1891 
******* Underslekten *Helcophorus* (i snever forstand)
******** *[[Helcophorus angustatus]]* Pic, 1929
******** †*[[Helcophorus berendti]]* (Winkler, 1987)
******** *[[Helcophorus brevilobus]]* Bocakova, 1994
******** *[[Helcophorus delicatus]]* Kazantsev, 1997
******** *[[Helcophorus gobindanus]]* Kazantsev, 2004
******** *[[Helcophorus miniatus]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Helcophorus murzini]]* Kazantsev, 2004
******** *[[Helcophorus ostindicus]]* Kazantsev, 1997
******* Underslekten *[[Thibeteros]]* Kazantsev, 2019
******** †*[[Helcophorus ekaterinae]]* Kazantsev & Perkovsky, 2022
******** *[[Helcophorus tricolor]]* Kazantsev, 2000
    
## Referanser


## Litteratur
* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 7-8. (344 sider)  ISBN 8712166936
* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

## Eksterne lenker
*
Syrbekkbrua

**Syrbekkbrua** er en spennbetongbro ved Eik i Tønsberg kommune i Vestfold. Brua er 86 meter lang og lengste spenn er 25 meter.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Gambila

**Gambila** (Pasjto og ), også kalt **Tochi** () er en elv som ligger i Khost-Provinsen, Afghanistan, og Nord-Waziristan og Bannu Distriktet, nordvest i Pakistan.

Kilden til elven ligger i åsene cirkca 10 kilometer sør for Spī Ghar fjellene, som også er kilden til elven Kurram, som går parallelt med Gambila og til slutt renner sammen.

Gambila er en viktig elv for innbyggerne I Dawardalen.
Lopheros

***Lopheros*** er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, skarpt røde eller svarte rødvinger.

## Levevis
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

## Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.
I Norge er *Lopheros rubens* funnet nær Oslo, men arten er vurdert som kritisk truet i Norge 
## Systematisk oversikt

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
**** Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
***** Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
****** stammen Lopherotini Kazantsev, 2012
******* slekten ***Lopheros*** LeConte, 1881
******** *[[Lopheros braeti]]* (Bourgeois, 1905)
******** *[[Lopheros brevicornis]]* (Barovskij, 1930)
******** *[[Lopheros brunneorubens]]* (Medvedev, 1966)
******** *[[Lopheros crassipalpis]]* Nakane, 1969
******** *[[Lopheros crenatus]]* (Germar, 1824)
******** *[[Lopheros fraternus]]* (Randall, 1838)
******** *[[Lopheros harmandi]]* (Bourgeois, 1902)
******** *[[Lopheros konoi]]* Nakane, 1969
******** *[[Lopheros lineatus]]* (Gorham, 1883)
******** *[[Lopheros mandshuricus]]* (Kleine, 1940)
******** *[[Lopheros minimus]]* Nakane, 1969
******** *[[Lopheros rubens]]* (Gyllenhal, 1817) (synonym: *[[Dictyoptera rubens]]*)
******** *[[Lopheros septentrionalis]]* (Kono, 1932) 

## Referanser




## Litteratur
* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 6-7. 344 sider. ISBN 8712166936
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeration Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Ajerhagan

**Ajerhagan** er en gate i bydelen Ajer på Hamar som går i bue østover fra Aluvegen og kommer deretter tilbake til Aluvegen. Vegen er oppkalt etter småbruket Ajerhagan, som tidligere var en husmannsplass under Ajer.
Emplectus

***Emplectus*** er en bille i underfamilien snuterødvinger i familiegruppen rødvinger. 

## Utseende
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, for det meste svarte rødvinger. Antennene er kamformede. Hodet er ganske lite, ikke snuteformet forlenget. Fasettøynene er store. Pronotum er lite, trapesformet, dekkvingene litt utvidet bakover, med et par fine lengderibber.

## Levevis
Voksne (imago), finnes ofte i skogkanter og ikke sjeldent på blomster.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Cantharoidea]]**
**** familien  **[[rødvinger]]** (Lycidae)
***** underfamilie **[[snuterødvinger]]** (Calochrominae) 
****** Stammen Calopterini Green, 1949
******* Slekten ***Emplectus*** Erichson, 1847
******** *[[Emplectus costatus]]* Pic, 1930
******** *[[Emplectus desmocerus]]* Erichson, 1848
******** *[[Emplectus diaphanus]]* (Fabricius, 1801)
******** *[[Emplectus fabricii]]* Gemminger, 1870
******** *[[Emplectus grandis]]* Pic, 1923
******** *[[Emplectus guyanensis]]* Pic, 1923
******** *[[Emplectus pectinatus]]* (Linnaeus, 1767)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk entomologisk forening
SFK Rīga

**SFK Rīga** eller **Sieviešu futbola klubs Rīga** er en latvisk kvinnefotballklubb fra byen Riga. Klubben spiller i den latviske kvinnelige eliteserien, Sieviešu futbola līga.

Klubben ble etablert i 2022 og spiller sine hjemmekamper på Stadion Arkadija 

## Meritter
***[[Sieviešu futbola līga]]: 2**
:: 2022, 2023
***Cupmester: 0**
::

## Sesonger

## Spillerstall
Pr. 6. september 2022.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Målvakt
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Forsvarsspiller
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Midtbanespiller
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Angrepsspiller
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Kjente tidligere spillere
*  

## Trenere
*  Viktors Vicehovskis, (2022–)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Facebook'' Offisielt nettsted 
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Anders Hagelskjær

**Anders Hagelskjær** (født 1997) er en dansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Banjosa

**Banjosa** () er en kunstig innsjø og et turiststed 18 kilometer fra byen Rawalakot i Poonch-distriktet av Azad Kashmir, Pakistan. Innsjøen ligger i en høyde av 1 981 meter over havet.

Innsjøen er omgitt av tett furuskog og fjell. Man kan kjøre til Banjosa fra Rawalakot.

## Klima
Været i området forblir svalt om sommeren og kaldt om vinteren. I desember og januar snør det i området, og temperaturen faller til -5&nbsp;°C. Om sommeren er temperaturen mellom 16&nbsp;°C og 25&nbsp;°C.

## Overnatting
Det er mulighet for overnatting på hytter, gjestehus og hotellrom nært den kunstige innsjøen.

I landsbyen Chotta Gala Bazaar 1 kilometer unna er det også flere overnattingsmuligheter.

## Galleri

Resort at Banjosa Lake.jpg|Hotell ved Banjosa
Banjosa Lake 6.jpg
Banjosa Lake Resort and Spa.jpg
Banjosa lake.jpg


## Referanser
Værlegata 14 (Moss)

**Værlegata 14** er en boligeiendom nærme Moss sentrum. Det er et av de større husene i hele Værlegaten. Huset ble ferdigstilt i år 1850 av snekkermester Karl Hansen. Boligen er lokalisert nest nederst i gaten, i krysset Værlegata-Nyquistgate. Huset er sett på som et kulturminne og i 2019 ble det vernet etter plan- og bygningsloven på bakgrunn av alder, autentisitet, representativitet, og historisk betydning.

## Historie
Værlegata 14 sitt opprinnelige matrikkelnummer var 332b. Huset har hele tiden hatt samme husnummer, nr. 14. Eieren av huset var lenge skredder Lie. I år 1870 overtok Løytnant Blom huset. Fra 1870 til 1900 ble eiendommen solgt en rekke ganger. Om lag år 1900 ble Værlegata 14 bygget ut fra 1 til 2 etasjer, samt gjort bredere. Det nye påbygget var i sveitserstil. Senere, i år 1934, ble huset bygget på enda en gang, nå i funkis-stil. Flere forretninger har holdt til i Værlegata 14. Skomakeren er kanskje det huset var mest kjent for. I senere tid, om lag 1914, ble husets førsteetasje brukt som sykkelverksted. Sykkelverkstedet ble drevet av Olaf Birger Borgersen og Aksel Marinius Harstad. I senere tid har huset blitt overtatt av kommunen, der det ble brukt som avrusingshjem for personer med rusmiddelavhengighet. Under kommuneeiet ble huset svært skadet, grunnet dårlig vedlikehold og forsøk på brannstiftelse og stadige innbrudd. i 2005 ble huset kjøpt opp av privat eier. Huset er nå under restaurering av dagens eier.

## Byggestil
Værlegata 14 var bygget i senempireperioden. Det originale bygget var i empirestil. Huset er bygget med et godt mellomrom til naboene. For å hindre spredning av brann, var dette en normal prosedyre på midten av 188-tallet. Huset er bygget som utmurt bindingsverk, store påler plassert i veggene med stein i mellomrommene. Steinen bidro til å gjøre huset mer motstandsdyktig mot brann, noe som var relevant i forbindelse med de mange bybrannene i Moss.
Fil:Maleri av Værlegata 14.jpg|Maleri av Værlegata 14, malt i 1958 av Signe Aandal, gjengitt med tillatelse. 
Fil:Værlegata 14 siden.jpg|Værlegata 14, fra siden, fra luften.
Fil:Værlegata 14 over.jpg|Værlegata 14, ovenfra.
Fil:Værlegata 14 rett forfra.jpg|Værlegata 14, rett forfra.
Fil:Historisk kart Moss, 1914.jpg|Historisk kart, Moss 1914


## Beboere

### 1800-tallet
1870 - Skredder Lie

1871 - Solgt til Løytnant Blom

1890 - Solgt til Halfran Linde

### 1900-tallet

1914 - Jeanette Hansen (eier)

1914 - Sigurd Johannes Jensen Torp (Beboer)

1914 - Axel Kristian Lood (Beboer)

1914 - Aksel Marinus Harstad (Beboer)

1914 - Olaf Birger Borgersen (Beboer)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
110 (TV-serie)

***110*** er en norsk dokumentarserie om Bergen brannvesen som gikk på NRK Fjernsyn fra 2022 til 2023. Serien følger brannfolk på jobb døgnet rundt, både på utrykning og på stasjonen. Opptakene ble gjennomført fra høsten 2021 til høsten 2022 på Bergen hovedbrannstasjon og Fana brannstasjon. Serien gir et innblikk i livet på brannstasjonen når alarmen går, og viser hvordan taktiske vurderinger må tas under tidspress og med begrenset informasjonstilgang.          

Produsent for dokumentarserien er NRK i Bergen. Serien hadde premiere på NRK onsdag 7. desember 2022.

## Tittelen
Programseriens tittel henspiller på det norske nødnummeret 110, som er telefonnummeret for å varsle brann, eksplosjoner og tilsvarende akutte hendelser der det er behov for beredskapsetatenes innsats.

## Episoder

### Sesong 1

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''110'' – lenke til episodene på nrk.no Besøkt 8. desember 2022.
Chauliognathus

***Chauliognathus*** er en slekt av biller blant bløtvingene.

## Utseende
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede. Disse artene er gjerne middelsstore og farget i kombinasjoner av svart og gult eller rødt.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* orden **biller** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Cantharoidea]]**
**** familien **[[bløtvinger]]** (Cantharidae)
***** underfamilie **[[Chauliognathinae]]** LeConte, 1861
****** stamme Chauliognathini LeConte, 1861
******* slekten ***Chauliognathus*** Hentz, 1830
******** *[[Chauliognathus arizonensis]]* Fender, 1964
******** *[[Chauliognathus basalis]]* LeConte, 1859 
******** *[[Chauliognathus deceptus]]* Fender, 1964
******** *[[Chauliognathus discus]]* LeConte, 1853
******** *[[Chauliognathus expansus]]* (Waterhouse, 1878)
******** *[[Chauliognathus fallax]]* (Germar, 1823)
******** *[[Chauliognathus fasciatus]]* LeConte, 1881
******** *[[Chauliognathus flavipes]]* (Fabricius, 1781)
******** *[[Chauliognathus ineptus]]* Horn, 1885
******** *[[Chauliognathus lecontei]]* Champion, 1914
******** *[[Chauliognathus lewisi]]* Crotch, 1874
******** *[[Chauliognathus limbicollis]]* LeConte, 1858
******** *[[Chauliognathus lineatus]]* Zwetsch & Machado, 2000
******** *[[Chauliognathus lugubris]]* Fabricius, 1801
******** *[[Chauliognathus marginatus]]* (Fabricius, 1775) 
******** *[[Chauliognathus misellus]]* Horn, 1885
******** *[[Chauliognathus morio]]* Gorham, 1881
******** *[[Chauliognathus obscurus]]* Schaeffer, 1909
******** *[[Chauliognathus octamaculatus]]* Pic, 1915
******** *[[Chauliognathus omissus]]* Fall, 1930
******** *[[Chauliognathus opacus]]* LeConte 1866
******** *[[Chauliognathus pensylvanicus]]* (De Geer, 1774) 
******** *[[Chauliognathus profundus]]* LeConte, 1858
******** *[[Chauliognathus opacus]]* LeConte, 1866
******** *[[Chauliognathus riograndensis]]*
******** *[[Chauliognathus scutellaris]]* LeConte, 1858
******** *[[Chauliognathus tetrapunctatus]]*
******** *[[Chauliognathus transversus]]* Fender, 1964
******** *[[Chauliognathus tricolor]]* Castelnau, 1840
******** *[[Chauliognathus werneri]]* Fender, 1964

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Elateriformia (Coleoptera) &ndash; Delta key
International Diabetes Federation

**International Diabetes Federation** (**IDF**) er en paraplyorganisasjon med over 230 nasjonale diabetesforeninger i mer enn 160 land. Organisasjonen ble stiftet den 23. september 1950. IDF har i 2022 hovedkontor i Brussel. Organisasjonen representerer interessene til personer med diabetes, eller personer i risikogruppen for å få diabetes. IDFs oppgave er å fremme diabetesbehandling og forebygging over hele verden.

## Ledelse (utvalg)
Den norske legen og professoren Akhtar Hussain (1955–2024) var president i IDF fra 2022 til han døde 1.&nbsp;juli 2024; han hadde tidligere vært visepresident i perioden 2013–2015 og 2016–2017

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
North Atlantic Marine Mammal Commission

**North Atlantic Marine Mammal Commission** (NAMMCO) er et «internasjonalt organ for samarbeid om bevaring, forvaltning og studier av sjøpattedyr i Nord-Atlanteren». Det er myndighetene på Grønland, Færøyene, Island og i Norge som står bak NAMMCO. Hovedkontoret ligger i Tromsø.

Kommisjonen består av tre deler. «Rådet» er den besluttende delen av kommisjonen, som ber om og handler etter råd fra sine «forvaltningskomiteer», som igjen fremmer forslag til forvaltning av sjøpattedyrbestanden i regionen, og fra «vitenskapskomiteen» som gjennomgår aktuell vitenskapelig litteratur og utfører sin egen vitenskapelige forskning.

NAMMCO ble grunnlagt i Nuuk på Grønland den 9. april 1992 av underskriverne av «Avtalen om samarbeid om forskning, bevaring og forvaltning av sjøpattedyr i Nord-Atlanteren».

IWC har for tiden et moratorium som forbyr all hvalfangst (eller fangst av store sjøpattedyrarter) med noen få spesifikke unntak. Nasjoner som er motstandere av hvalfangst, som Storbritannia, anerkjenner ikke NAMMCOs påstand om å være et organ for forvaltning av hvalbestandene i Nord-Atlanteren, men fortsetter å støtte IWCs forbud mot fangst.

## Eksterne lenker
*
Allmenninger i Trondheim

**Allmenninger i Trondheim** er allmenninger i Midtbyen i Trondheim som både er brukt om tidligere middelalderske gateløp og for åpne plasser mellom bryggerekker i bykjernen og på Bakklandet. Allmenning som begrep har sin opprinnelse fra middelalderen og er for Trondheims del omtalt for første gang gjennom Magnus Lagabøtes bylov fra 1276. Allmenninger i Trondheim fungerte både som torg, møteplasser og ferdselsårer. De fungerte med tiden også som brannhindrende gater, med en større bredde enn øvrige middelalderske gateløp.

## Historie
I middelalderen gikk allmenningene i Trondheim på tvers av langstretene og var med på å sikre byens befolkning adkomst til Nidelva med sine bryggehus og havner. Byens allmenninger utgjorde ellers sammen med streter og veiter et sammenfattet gatenett. De fleste av Trondheims allmenninger hadde ikke egennavn i middelalderen, men de ble likevel identifisert gjennom himmelretning eller plassering rundt i byen. 

Ved bybrannen i 1598 ble det etablert to allmenninger i Nedre allmenning og Øvre allmenning på 14 favners bredde. Disse var byens bredeste gater og gikk i retning øst-vest. Nedre gikk fra elva i øst og vestover til Moritsveita, mens Øvre lå lenger sør og gikk fra elven vestover til Munkhauggata og Moritsveita. En allmenning som gikk i retning nord-sør var Bredegate, som gikk under navnet *Langstrete* i middelalderen. Denne gikk fra Domkirkegården i sør og nordover gjennom sentrale deler av byen før den endte opp ved bryggene og fjorden. 

Felles for allmenningene som var anlagt som gateløp før bybrannen i 1681 var at de ble regulert bort ved Cicignons byplan. Som følge av denne byplanen, og påfølgende reguleringer etter senere bybranner, ble det anlagt nye åpne plasser i bryggerekker i enden av gater både mot elva og fjorden. Dette var allmenninger som skulle fungere som brannsikring for å forhindre ytterligere spredning hvis det skulle oppstå brann i en del av bryggerekken. Også enkelte gater i Trondheim som ble anlagt som branngater etter bybrannene i 1841 og 1842 kan betraktes som allmenninger.

## Liste over allmenninger i Trondheim etter 1681
* Asylallmenningen
* Bjørnallmenningen
* Broallmenningen
* Cicignons plass (Lilletorvet)
* Dueallmenningen
* Gravallmenningen (Grava, Frostaallmenningen)
* Hagerupallmenningen (Dronningens gates allmenning)
* Holstallmenningen
* Jomfrugate allmenning
* Kongsgårdsallmenningen
* Kongens gates allmenning (Rådhusallmenningen)
* Krana
* Meinckeallmenningen
* Mustallmenningen
* Nyallmenningen
* Ravnkloa
* Rianallmenningen
* Skjøttervoldsallmenningen
* St. Olavs gates allmenning
* Sommerallmenningen
* Strandgatens allmenning
* Søndre allmenning (Søndre gates allmenning, Erlandsens allmenning)
* Tordenskiolds gates allmenning
* Vedallmenningen
* Verftsallmenningen (Koenallmenningen)

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
* Wikioppføring av «Allmenninger i Midtbyen og på Bakklandet» hos Strinda historielag
* Adressa.no – Trondheims hemmelige byrom (Av Marit Bardal og Ingrid Meisingset. Publisert 9. januar 2019, besøkt 6. september 2022)
Urinprøve

**Urinprøve** er en prøve av urinen til bruk i medisinsk undersøkelse (urinundersøkelse). Urinprøven vil gi informasjon om ulike sykdomstilstander. Prøven tas så renslig som mulig i et lite uringlass, og urinveisåpningen bør være rent slik at det ikke tilkommer noen type forurensning som kan påvirke urinprøven. Det kan avdekkes om man har diabetes, hormonell ubalanse eller sykdommer i nyre og urinveiene.  Ved svangerskapskontroller brukes det urinprøve for å avdekke urinveisinfeksjon, diabetes og svangerskapsforgiftning. Prøven tas av morgenurinen, og den må oppbevares kaldt inntil det skal medbringes til undersøkelse hos lege eller jordmor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amalie Sporsheim

**Amalie Sporsheim** (født 9. april 2001) er en norsk skuespiller. Hun ble først kjent fra rollen som Malene Bredesen i NRKs dramaserie *[[Rådebank (TV-serie)|Rådebank]]*&nbsp;(2020–2022), senere spilte hun rollen som Ingrid i Netflix-filmen *[[Royalteen]]*&nbsp;(2022).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rosavasking

**Rosavasking** (engelsk: «*pinkwashing*») er et begrep som er brukt om bedrifter og offentlige personer som viser støtte til LHBT+-relaterte saker, men som ellers har andre underliggende mål som ikke er relatert til LHBT+-bevegelsen.

## Referanser
PlatinumGames

**PlatinumGames** er en japansk videospillutvikler. Selskapet er kjent for å ha utviklet blant annet *[[Bayonetta]]*, *[[Metal Gear Rising: Revengeance]]* og **. Det ble grunnlagt i 2006 av Shinji Mikami, Atsushi Inaba og Hideki Kamiya etter at Capcom stengte Clover Studio.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Minivolleyball

**Minivolleyball** er en form for volleyball for barn i alderen fem til tolv år.

Aktiviteten deles inn i fire nivåer etter spillernes ferdigheter. På de laveste nivåene spilles det på bane som måler 4,5 x 4,5 meter og netthøyde som måler 2 meter. På nivå 4 er hver banehalvdel 6 x 6 meter og netthøyden er 2,1 meter. 

Laveste nivå innebærer i hovedsak kast og grip av ball og det skal være tre berøringer før ball spilles over nett. Senere nivå utvikles med serve og slag.  

På alle nivå er det 3 spillere på hvert lag i trekantoppstilling og det gis poeng når ballen er død. To lag kan spille mot hverandre selv om de er på forskjellige nivåer.    

## Klubber i Norge som tilbyr Minivolleyball

* Austrått IL
* Bodø VBK
* Brøstadbotn IL
* Bø VBK
* Egersund VBK
* Ellingsøy VBK
* Farsund og Lista IL
* Finnsnes VBK
* Florø T&IF
* IL Fram
* Førde VBK
* Giske IL
* Gjesdal IL
* Gneist IL
* Halden VBK
* Hamar VBK
* Haugesund VBK
* Hinna Volleyball
* Holstad IL
* Hvaler VBK
* Inderøy IL
* IL Jardar
* Jølster IL
* KFUM Stavanger
* KFUM Volda
* Kolbotn IL
* Koll IL
* Kopervik VBK
* Kristiansund VBK
* Kvernbit IL
* Kvitsøy IL
* Lauvåsen IF
* Lier VBK
* Lierne IL
* Lister VBK
* Namsos VBK
* Nesodden VBK
* Ottestad IL
* Oslo Sandvolleyballklubb
* Oslo Volley
* Randaberg IL
* SK Rival
* Rossvoll VBK
* IL Sand
* Sandnes VBK
* Skarphedin IL
* Skjeberg VBK
* Snåsa IL
* Sortland VBL
* Sotra VBK
* Stegaberg IL
* Steinkjer VBK
* Strand-Ulv IL
* Strandvik IL
* Sveio IL
* Svelgen IL
* Sylling IF
* Søgne IL
* Tjongsfjord IL
* Torridal IL
* Torvastad IL
* IL Trio
* BK Tromsø
* Vegårdshei IL
* Verdal VBK
* Vestli IL
* Vestre Aker SK
* Vikersund IF
* TIF Viking
* Viksdalen IL
* Vindafjord IL
* Øksil
* Ålesund VBK

## Se også
* Volleyball
* Beachvolleyball
* Volley2000

## Referanser
Call of Duty: Black Ops Cold War

***Call of Duty: Black Ops Cold War*** er et førstepersonsskytespill i *[[Call of Duty]]*-serien som kom ut i 2020. Det ble utviklet av Treyarch og Raven Software.

Historien er satt under den kalde krigen, på begynnelsen av 1980-tallet, og finner sted i blant annet Berlin, Vietnam, Tyrkia og i det sovjetiske KGB-hovedkvarteret. Kampanjen følger en Green Beret-offiser Russell Adler, som begynner å arbeide for CIA. Hans oppdrag går ut på å stoppe en internasjonal trussel som går under navnet Perseus. Adler blir støttet av en rekke andre karakterer, deriblant etterretningsoffiser Helen Park fra Secret Intelligence Service og KGB-sikkerhetssjef Dimitri Belikov.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
*
Værnesregionen brann- og redningstjeneste

**Værnesregionen brann- og redningstjeneste (VRBRT)** er et interkommunalt brannvesen, hvor kommunene Meråker, Selbu og Stjørdal samarbeider om å gi innbyggerne tjenester. Stjørdal er vertskommune.

VRBRT består av tre brannstasjoner, én i hver kommune.

## Meråker brannstasjon
"Brannvesenet i Meråker er et deltidsbrannvesen med 18 deltidsansatte. Deltidsstyrken består av 14 brannkonstabler og fire utrykningsledere. Meråker har en brannordning uten krav til fast vaktoppsett, men alle helger og høytider er det en utrykningsleder på vakt. I perioder der man kan anta lavere oppmøte enn normalt, beordres lag med dreiende vakt."

## Selbu brannstasjon
"Brannvesenet i Selbu er et deltidsbrannvesen med 17 deltidsansatte. Deltidsstyrken består av 13 brannkonstabler og fire utrykningsledere. Disse har firedelt dreiende hjemmevakt, fordelt på fire vaktlag. Et vaktlag er satt opp med en sjåfør/pumpemann, to røykdykkere og en utrykningsleder".

## Stjørdal brannstasjon
"Beredskapsavdelingen i Stjørdal er bygd opp med en dagkasernert bemanning på fem brannkonstabler, bestående av en innsatsleder, en utrykningsleder og tre brannkonstabler, hvorav to er røykdykkere og en er sjåfør.

Utenom normal arbeidstid er det et vaktlag sammensatt av heltidsansatte og deltidsansatte som har samme oppbygging som dagstyrken.

Deltidstyrken består av ca. 22 brannkonstabler, og disse har firedelt dreiende hjemmevakt fordelt på fire lag og fire vikarer som kan tre inn ved sykdom/fravær."

## Forebygging og brannsikkerhet
"Brannforebyggende avdeling er en pådriver for god brannsikkerhet i vårt dekningsområde. Det jobbes særlig mye opp mot de utsatte risikogruppene (eldre, rusmisbrukere, funksjonshemmede).

Våre feiere kontrollerer piper og ildsted, og informerer daglig regionens befolkning om brannsikkerhet."

## Referanser


## Eksterne lenker
*Værnesregionen - Brann, ildsted og feiing 
*Værnesregionen brann- og redningstjeneste på Facebook
Værlegata 17 (Moss)

**Værlegata 17** er et bygårdsanlegg – og et kulturminne – fra 1829 beliggende i den nordre delen av Værlegata i Moss. Værlegata 17 ble vernet etter PBL og er SEFRAK-registrert med henvisning til bygningens autentisitet, representativitet og historisk betydning. I Sentrumsplanen for Moss kommune (14.08.2006) ble bygningen sammen med de øvrige husene nummerert fra 6 til 19 i Værlegata regulert til spesialområde for bevaring.

## Galleri

Fil:Vaerlegata 17 sees til høyre.jpg|Et blikk nedover Værlegata mot sør. Til hæyre sees nummer 17. I bakgrunnen ser byggpladsen til den nye tog-stasjonen. Her lå tidligere Nyquistbyen og den sørlige delen av Vørlagata, inntil det ble revet i 2019.
Fil:Vaerlegata17 skraa.jpg|Værlegata 17. Bak huset og treet skimtes takryggen på tilbygget.
Fil:På venstre side, Værlegata 4, 6, 8 osv. På høyre side Værlegata 5, 7, 11 osv.jpg|Fotograf har stått øverst i Værlegata og tatt bilde nedover. På venstre side ser vi Værlegata 4, 6, 8 osv. På høyre side Værlegata 5, 7, 11 osv. Fotografen er ukjent, men bildet er trolig tatt 1910–1920. Bildet ligger i digitalarkivet under Mossebibliotekene.
Fil:Værlegata Moss 1900 1910.jpg|Fotografen har stått halvveis ned i Værlegata og fotografert oppover. På venstre side ser vi hus nummer 15, 16, 11 og 9. På høyre side nummer 10, 8 og 6. Nummer 15 og 16 oppført ca 1830, nummer 9 ca 1840, nummer 10 ca 1856 og nummer8 i 1850. Alle bygg står i dag.
Fil:Værlegata Moss vinter.jpg|Fotografen har stått øverst i Værlegata. På venstre side ser vi hus nummer 8, 10, 12 og 14. På høyre side nummer 11, 15 og 17. I midten, Nyquists gate 21. Alle bygninger på bildet står fortsatt i dag (2022) bortsett fra Nyquists gate 21 i midten nederst .


## Referanser


## Eksterne lenker
*  Digitalmuseum Mossebibliotekene
Hvor er min venns hus?

***Hvor er min venns hus?*** (, *Khane-ye doust kodjast?*) er en iransk dramafilm fra 1987 med manus og regi av Abbas Kiarostami. Filmens tittel er et sitat fra et dikt av den iranske poeten Sohrab Sepehri.

## Handling
Historien begynner med at skole-eleven Ahmad (spilt av Babak Ahmadpour) blir vitne til at læreren hans (spilt av Khodabakhsh Defai) skjeller ut en annen elev, Mohammad Reza, for gjentatte ganger å ha unnlatt å ikke gjøre hjemme-leksene sine. Mohammad blir truet med å bli utvist fra skolen, hvis han fortsetter på denne måten. Når Ahmad kommer hjem, innser han at han ved et uhell har tatt med seg Mohammad Rezas notatbok.

Til tross for at moren nekter ham å forlate hjemmet deres, velger Ahmad å forsøke å finne igjen Mohammad Rezas hjem. Underveis forsøker han å skaffe hjelp fra en rekke voksne, men de fleste ignorerer ham - eller de kan ikke svare på spørsmålene hans. Når kvelden faller på har han fremdeles ikke klart å finne huset til vennen sin. Ahmad velger derfor å vende hjem, hvor han gjør leksene på vegne av vennen sin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bruno Wechner

**Bruno Wechner** (født 1. juli 1908 i Götzis i Østerrike-Ungarn, død 28. desember 1999 i på Mehrerau-klosteret i Bregenz i Østerrike) var den første biskopen i det nystiftede katolske bispedømmet Feldkirch i Vorarlberg.
## Liv og virke
### Prest
Wechner ble ordinert til katolsk prest den 26. juli 1933. Han tok to doktorgrader; Dr.phil. og Dr.iur.can. 
### Titulærbiskop
Den 31. desember 1954 ble han utnevnt til titulærbiskop av *Cartennae* og generalvikar og hjelpebiskop i den apostoliske administrasjonen Innsbruck-Feldkirch, med ansvar for Vorarlberg med sete i Feldkirch. Den 12. mars 1955 ble han bispeviet av biskop Paulus Rusch; medkonsekrerende var biskopene Joseph Meile av Sankt Gallen og Joseph Gargitter av Brixen.

### Biskop av Feldkirch
Den 14. desember 1968 ble han utnevnt til bispedømmebiskop i det nystiftede bispedømmet Feldkirch. Han var biskop av Feldkirch til 1989.

Biskop Wechner døde i en alder av 92 år etter kort tids sykdom på sanatoriet til klosteret Mehrerau i Bregenz. Etter et høytidelig rekviem celebrert av nuntius Donato Squicciarini, ble Wechner stedt til hvile i bispekrypten i Feldkirch-katedralen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
* Biskop Josef Altenweisel (1851–1912) *1904
* Biskop Franz Egger (1836–1918) *1908
* Erkebiskop Sigismund Waitz (1864–1941) *1913
* Biskop Paulus Rusch (1903–1986) *1938
* Biskop *Bruno Wechner* ( 1908–1999) *1955

## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker