Henri Streicher

**Henri Streicher** (født 29. juli 1863 i Wasselonne i Lorraine i Frankrike, død 7. juni 1952 i Ugandaprotektoratet) var en fransk katolsk misjonsbiskop som var apostolisk vikar i *Nord-Victoria Nyanza* fra 1897 til 1933. Han presteviet kontinentets første katolske prester i moderne tid, begge fra Uganda.
## Liv og virke
### Prest
Henri Streicher ble den 23. september 1887 presteviet som medlem av De hvite fedre (*Afrikamisjonærenes selskap*). I to år underviste han i kirkehistorie og Bibel ved det gresk-melkittiske presteseminar i Gamlebyen i Jerusalem. Etter dette underviste han i dogmatikk ved De hvite fedres skolastikat i Kartago, forstad til Tunis, i ett år.

### Misjonær
I 1890 ble Streicher utsett til misjonærtjeneste i det apostoliske vikariat *Victoria Nyanza* ledet av biskop John Joseph Hirth. Han kom frem til sin misjonsmark i 1891. Han ble utnevnt til Buddu sør i Bugandariket. I 1892 var det en borgerkrig i Uganda, hvor tilhengerne av katolikkene måtte flytte til Buddu. Rett etter at kampene var over. etablerte Streicher *Villa Maria*-misjonen (nær Masaka).

Victoria Nyanza ble delt i tre deler i 1894. Hirth tok det apostoliske vikariat Sør-Nyanza, de engelske Mill Hill-misjonærene tok den østlige delen, kalt det apostoliske vikariat *Upper Nile*, og biskop Antonin Guillermain tok den vestlige delen, kalt det apostoliske vikariat Nord-Nyanza. 

I 1896 døde Guillermain av viral hemoragisk feber. Året etter ble Streicher, som fungerte som leder av den katolske misjon fra hans død, utnevnt til hans etterfølger.

### Titulærbiskop, apostolisk vikar av Nord-Victoria Nyanza
Den 1. februar 1897 ble Streicher utnevnt til titulærbiskop av *Thabraca* og apostolisk vikar av Nord-Victoria Nyanza i det som senere ble Uganda. Han bestemte at han ikke ville returnere til Europa for å bli bispeviet, og ble ordinert 15. august 1897 i den lille kirken *Kamoga* ved Bukumbi (i det som senere ble Tanzania) av biskop John Joseph Hirth assistert av to prester. Han la sitt hovedkvarter til Villa Maria. Hans vikariat omfattet hele sør og vest av det moderne Uganda, og hadde 30.000 døpte kristne da han ble apostolisk vikar.

Biskop Guillermain hadde allerede begynt å evangelisere Bunyoro- og Toororikene vest i landet. Streicher begynte misjonsvirksomhet i Ankole i 1902, og i Kigezi tjue år senere. Han var autoritær, og brukte sine bispedømmesynoder til å presentere vedtak i stedet for å oppmuntre til debatt. Høvdingene som hadde konvertert til katolisismen flyttet til Buddu, og behandlet ham som både sivil og religiøs leder, tilsvarende en konge. Streicher inkorporerte noen av de kongelige tegn og dekorative elementer i sin kledsel. Høvdingene sendte sine sønner for å være hans side ved hans hoff, og de sørget for at deres tilhengere ble omvendt av ganda-kateketene.

Biskop Streicher var en sterk tro på utdannelse, og opprettet skoler over hele sitt territorium. Han grunnla en læreskole for kateketer i 1902. Han krevde at studentene kunne alfabetet før de ble tatt opp som kateketet, og at de var lesekyndige før de kunne bli døpt. Fram til 1916 motsto han å la engelsk bli brukt på sine skoler, og mente at det ville oppmuntre elevene hans til å engasjere seg i verdslige sysler. Resultatet var at katolikkene ble vanskeligstilt sammenlignet med protestanter i det engelsk-administrerte Uganda. Streicher tillot engelsk i *St. Mary's Lubaga*, grunnlagt i 1906 for høvdingesønnene. Han betraktet katolske skoleordener som en potensiell trussel mot hans autoritet, og tillot dem ikke å etable seg i bispedømmet før i 1924, da *Canadian Brothers of Christian Instruction av Ploermel* fikk lov til å starte *St. Mary's College Kisubi* og åpne andre skoler.

Biskop Streicher mente at opplæring av urfolksprester var førsteprioritet, foran omvendelse av folket. Han arvet seminaret i Kisubi, aom senere ble flyttet til Bukalasa, nær Villa Maria. I 1911 flyttet seniorseminarene til Katigondo. I 1913 ordinerte Streicher de to første afrikanske prester i kolonitiden. 

I 1913 og 1914 ledet Streicher en kommisjon som hadde ansvaret for å samle vitnesbyrdene som var nødvendige for å saligkåre Ugandamartyrene.

Første verdenskrig påvirket misjonen alvorlig, og 31 av de 63 prestene som kunne reise ble tilbakekalt til Frankrike, og pengestøtte ble avskåret. Den 15. januar 1915 ble hans kirkedistrikt gitt navnet *Vicariate Apostolic of Uganda*, og han forble på sin post, og trakk seg ikke tilbake før den 2. juni 1933. 

I mai 1920 assisterte han ved den høytidelige saligkåringsseremonien for Ugandamartyrene i Roma. 

Streicher presset hardt på for å forberede bispedømmet til å bli autonomt fra europeisk bistand, noe som forårsaket harme fra misjonærer som mente at det trengtes mer tid.

### Fratreden
Biskop Henri Streicher trakk seg tilbake i 1933 og ble da *titulærerkebiskop*. Da hadde vikariatet hans 303.000 døpte kristne. Hans misjon ble delt inn i vikariatene Rubaga og Masaka.  Det fremtidige bispedømmet han forlot ved sin pensjonering var langt forut noe annet på den tiden. I 1939 hjalp han pave Pius XII ved ordinasjonen av Joseph Kiwánuka i Peterskirken i Roma. Kiwanuka, som var den første afrikanske biskop siden den tidlige kirkes dager, ble apostolisk vikar av Masaka. Streicher bosatte seg i Ibanda, senere i Villa Maria.

### Død
Den 7. juni 1952 mottok han de siste riter fra biskop Kiwanuka før han døde. 

Han ble gravlagt i sin kirke som han hadde bygget i Villa Maria. Han ble beskrevet av kardinal Celso Costantini som *«den største misjonær i det tjuende århundre.»*.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1724-1799) *1790
* Erkebiskop Jean-Joseph-Marie-Victoire de Cosnac (1764-1843) *1819
* Kardinal Clément Villecourt (1787-1867) *1836
* Kardinal Charles-Martial-Allemand Lavigerie (1825-1892) *1863
* Erkebiskop Léon-Antoine-Augustin-Siméon Livinhac M.Afr. (1846-1922) *1884
* Biskop Jean-Joseph Hirth M-Afr. (1854-1931) *1890
* Biskop *Henri Streicher* M.Afr. (1863-1952) *1897

## Referanser

## Litteratur
*
*
*
*