open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jean-Baptiste Bui Tuân

**Jean-Baptiste Bui Tuân** (1928–2024) var en vietnamesisk geistlig og katolsk biskop av Long Xuyên. Han var også forfatter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jean-Baptiste Bui Tuân kom fra en fattig og from katolsk bondefamilie.

Ved Vietnams deling i 1954 kom han som flyktning til den britiske kronkolonien Hongkong. Senere dro han tilbake til hjemlandet, da til Sør-Vietnam.

### Prest
Jean-Baptiste Bui Tuân studerte filosofi og teologi ved lokale vietnamesiske seminarer og fortsatte fra 1954 studiene ved *Rosary Hill Major Seminary* i Hongkong, hvor han ble presteviet den 2. september 1955. Videre studier bragte ham til Vest-Tyskland, Italia og Sveits. 

### Koadjutorbiskop av Long Xuyên
Pave Paul VI utnevnte ham til koadjutorbiskop av Long Xuyên og titulærbiskop av Tabunia den 15. april 1975. Biskopen av Vinh, Michel Nguyên Khác Ngu, ordinerte ham til biskop den 30. april 1975; medkonsekrator var Réginald-André-Paulin-Edmond Jacq, emeritert apostolisk vikar av Lang Són og Cao Bang. Hans bispeordinasjon, som skjedde nærmest i hemmelighet i presteseminaretss kapell i Long Xuyên, falt sammen med at kommunistiske tropper kom til makten i Saigon (snart kalt Ho Chi Minh-byen) og avslutningen av Vietnamkrigen.

### Biskop av Long Xuyên
Etter at biskop Michel Nguyên Khác Ngus lot seg pensjonere, etterfulgte Jean-Baptiste Bui Tuân ham som biskop av Long Xuyên i Mekongdeltaet den 30. desember 1997. 

Den 2. oktober 2003 innvilget pave Johannes Paul II biskop Jean-Baptiste Bui Tuâns aldersrelaterte avskjedssøknad.

Han er kjent i hjemlandet også for sin virksomhet som forfatter, etter å ha publisert flere tekster og diktsamlinger, samt hovedverket *Thao thức* (kan oversettes som *Rastløshet*), en serie på fem bind utgitt i 2007.

Han døde den 27. juli 2024, i en alder av 96 år i bispegården i Long Xuyen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) *bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) *1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) *1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) *1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) *1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) *1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) *1929
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) *1938
* Biskop Michel Nguyễn Khắ Ngữ (1909-2009) *1961
* Biskop *Jean-Baptiste Bui Tuân* (1928-2024) *1975

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jesús María de Jesús Moya

**Jesús María de Jesús Moya** (født 1934) er en dominikansk geistlig og emeriterrt katolsk biskop av San Francisco de Macorís.

## Liv og virke
### Prest
Jesús María de Jesús Moya ble ordinert til prest den 18. mars 1961.
### Hjelpebiskop i Santiago de los Caballero
Pave Paul VI utnevnte ham til titulærbiskop av *Maxita* og hjelpebiskop i Santiago de los Caballeros den 13. april 1977. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Santo Domingo,  kardinal Octavio Antonio Beras Rojas, Den 21. mai samme år; Medkonsekratorer var Roque Antonio Adames Rodríguez, biskop av Santiago de los Caballeros, og Hugo Eduardo Polanco Brito, erkebiskop *ad personam* av Nuestra Señora de la Altagracia en Higüey.
### Biskop av San Francisco de Macorís
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av San Francisco de Macorís den 20. april 1984. Han var også generalvikar for Militærordinariatet i Den dominikanske republikk.

Den 31. mai 2012 innvilget pave Benedikt XVI biskop Jesús María de Jesús Moyas aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
* Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
* Erkebiskop George Joseph (Jorge José) Caruana (1882-1951) *1921
* Kardinal Manuel Arteaga y Betancourt (1879-1963) *1942
* Kardinal Octavio Antonio Beras Rojas (1906-1990) *1945
* Biskop *Jesús María de Jesús Moya* (1934-) *1977

## Referanser
Alfredo José Espinoza Mateus

**Alfredo José Espinoza Mateus** S.D.B. (født 1958) er en ecuadoriansk ordensprest og katolsk erkebiskop av Quito.
## Liv og virke
### Prest
Alfredo Espinoza Mateus sluttet seg til salesianerne og ble ordinert til prest den 17. desember 1988. Han fungerte deretter som administrator for flere av salesianernes skoler i Guayaquil, Riobamba og Manta. I 2008 var han delegat for de ecuadorianske salesianere ved deres 26. generalforsamling.
### Biskop av Loja
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Loja den 20. desember 2013.  Den apostoliske nuntius til Ecuador, erkebiskop Giacomo Guido Ottonello, ordinerte ham til biskop den 18. januar året etter. Medkonsekratorer var den tidligere biskopen av Machala, Luis Antonio Sánchez Armijos S.D.B., og biskopen av Riobamba, Julio Parrilla Díaz.
### Erkebiskop av Quito
Pave Frans utnevnte ham til erkebiskop av Quito den 5. april 2019.  Innsettelsen i embedet fant sted den 2. mai samme år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Erkebiskop Giacomo Guido Ottonello (1946-) *2000
* Erkebiskop *Alfredo José Espinoza Mateus * (1955- ) *2014

## Referanser
Marcelia Hammer

**Marcelia Augusta Hammer** kalt **Celia** (1860–1928) var fotograf i Kabelvåg.

## Virkesteder
* 1900 ca-1905: Kabelvåg og Narvik

## Kilder
*
*
*
*
*
*Upublisert materiale i Preus museum (2012)

## Eksterne lenker

*
Jean Bruller

**Jean Marcel Adolphe Bruller** (1902–1991) var en fransk forfatter, illustratør og forlegger. Han var med i den franske motstandsbevegelsen og etablerte, sammen med Pierre de Lescure, undergrunnsforlaget Les Éditions de Minuit i 1941. Brullers egne skrifter ble publisert under dekknavnet «Vercors». Bruller er mest kjent for novellen *Le Silence de la mer* (på norsk *Havets stillhet*) (1942), som handlet om en gammel mann og hans niese og deres tause motstand overfor en tysk offiser som losjerte hos dem. Boken ble et symbol på fransk intellektuell motstandskamp og utgitt illegalt i de fleste okkuperte land under krigen.

## Referanser


## Litteratur
*
Arne Lie (kunstløper)

**Arne Lie** (1903–1978) var en norsk kunstløper som konkurrerte i single for menn og i parløp. Han representerte Kristiania Skøiteklub, senere Oslo Skøiteklub.

Lie var medlem av samme klubb i hele sin aktive karriere; klubben het først Kristiania Skøiteklub, men skiftet navn til Oslo Skøiteklub i 1924 da hovedstaden byttet navn fra Kristiania til Oslo.

Arne Lies parløper var Sonja Henie både ved verdensmesterskapet i 1926 og i norgesmesterskapene i 1926, 1927 og i 1928.

## Meritter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Københavns Vestegns Politi

**Københavns Vestegns Politi** er en politikrets i Danmarks politi som betjener Vestegnen. 

Politikretsen dekker de elleve storkøbenhavnske forstadskommunene Albertslund, Ballerup, Brøndby, Gladsaxe, Glostrup, Herlev, Hvidovre, Høje-Taastrup, Ishøj, Rødovre og Vallensbæk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lasse Sigurd Seim

**Lasse Sigurd Seim** (1943–2024) var en norsk diplomat og ambassadør.

Lasse Sigurd Seim var født i Bergen, tok examen artium i Oslo og var utdannet cand.real. fra Universitetet i Oslo (1968) med matematikk hovedfag. Han gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs 1976-1978 etter et opphold som stedlig representant for Norad i India og Bangladesh. Han  tjenestegjorde deretter ved ambassadene i Lisboa og Kuwait og som ambassaderåd og ministerråd ved den norske FN-delegasjonen i New York 1990-1994  

Han var pressetalsmann i Utenriksdepartementet (UD) i 1988 og statssekretær (Ap) i Forsvarsdepartementet 1988-1989. 

I tiden 1994-1999 var han avdelingsdirektør i UD og deretter ambassadør til Tsjekkia 1999-2004, til Egypt 2004-2007 og generalkonsul i Houston, Texas 2007-2010.

Lasse Sigurd Seim var sønn av skolepolitiker og og rektor Hjalmar Seim (1912-1985) og psykolog Solveig (Sol) Marstrander Seim (1913-2000). Han var far til jazzmusikeren Trygve Seim.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lasse Sigurd Seim - Store norske leksikon
* Intervju med Lasse Seim om situasjonen i Egypt - NRK 30. januar 2011
Grønlands politi

**Grønlands politi** (grønlandsk: *Kalaallit Nunaanni Politiit*) er en selvstendig politikrets under Rigspolitiet som omfatter de fem kommunene Avannaata, Kujalleq, Qeqertalik, Qeqqata, Sermersooq.

Med et samlet areal på 2.166.086 km² er det kongerikets største politikrets.

Hovedstasjonen for Grønlands politi er beliggende i Nuuk. Grønlands politi er fordelt i to regioner; én region dekker Qeqertalik, Avannaata og Qeqqata kommuner og én region dekker Kujalleq og Sermersooq. Der er 18 lokalpolitistasjoner fordelt over de to regionene.

## Anklagemyndigheden ved Grønlands politi
Anklagemyndigheden har hjemsted på hovedstasjonen og fører straffesaker ved Grønlands Landsret og Retten i Grønland, begge beliggende i Nuuk.

Anklagemyndigheden ved Grønlands politi er i motsetning til en dansk politikrets ikke organisert i tre advokaturer, men arbeider alle bredt med Anklagemyndighedens oppgaver. Juristene i Anklagemyndigheden har tett kontakt med både øverste ledelse og resten av politikretsen, hvilket gir stor innsikt i politikretsens samlede oppgaver og virke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Grønlands Politi's officielle hjemmeside
* Grønlands Politi på Anklagemyndighedens hjemmeside
Maria Sjöberg

**Maria Sjöberg** (født 1960) er en svensk historiker og kjønnsforsker, og professor i historie ved Göteborgs universitet.

## Forskning
Maria Sjöberg disputerte ved Stockholms universitet i 1993 med avhandlingen *Järn och jord: bergsmän på 1700-talet*. Hennes forskning handler særlig om kjønnshistorie i tidlig moderne tid. Sjöberg var redaktør for *[[Svenskt kvinnobiografiskt lexikon]]*, med Lisbeth Larsson. Hun mottok Stora historiepriset i 2014.

## Bibliografi (utvalg)
* Maria Sjöberg (red.): *Personligt talat: biografiska perspektiv i humaniora*, Makadam, Göteborg, 2014
* Maria Sjöberg: *Kritiska tankar om historia*, første opplag, Studentlitteratur, Lund, 2012
* Maria Sjöberg: *Bildligt talat: kvinnligt, manligt i 3,2 miljoner år*, Makadam, Göteborg, 2012
* Maria Sjöberg: *Kvinnor i fält: 1550-1850*, Gidlunds förlag, Möklinta, 2008
* Thomas Lindkvist og Maria Sjöberg (red.): *Det svenska samhället 800-1720: klerkernas och adelns tid*, Studentlitteratur, Lund, 2003
* Maria Sjöberg: *Kvinnors jord, manlig rätt: äktenskap, egendom och makt i äldre tid*, Gidlund, Hedemora, 2001
* Maria Sjöberg: *Järn och jord: bergsmän på 1700-talet*, Stads- och kommunhistoriska institutet, Stockholms universitet, 1993

## Referanser
Aleksi Leppä

**Aleksi Leppä** (født 1994) er en finsk sportsskytter.

Han deltok på ISSF World Shooting Championships 2018, og vant to gullmedaljer.

Under Sommer-OL 2024 kom han på 22. plass i øvelsen 10m luftrifle menn.

Leppäs ble trent av sin far, Marko Leppä.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*
Olaf Bjerke

**Olaf Bjerke** (1893–1957) var en norsk fagforeningsmann og politiker for Norges Kommunistiske Parti.

Under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland ble han arrestert 10. september 1941 etter melkestreiken. Han ble fengslet på Møllergata 19, deretter i Grini fangeleir, og til slutt i Sachsenhausen konsentrasjonsleir til slutten av andre verdenskrig. De kommunistiske fangene dannet en gruppe i leiren, og Bjerke var blant de ledende medlemmene sammen med Kristian Mugaas, Johan Strand Johansen, Olaf Skramstad, Halvor Sørum og Erling Heiestad.

Som jernbanearbeider, var Bjerke involvert i fagforeningen Norsk Jernbaneforbund. Da tidligere formann Ludvik Buland døde i en konsentrasjonsleir i 1945, var Bjerke nær ved å bli valgt til formann på landsmøtet senere samme år, men tapte avstemningen til sosialdemokraten Marius Trana. Valgkomiteen hadde vært enstemmig i sin støtte til Bjerke, men angivelig påvirket Haakon Lie og Trygve Bratteli resultatet til Tranas fordel. Han ble valgt inn i sekretariatet til Landsorganisasjonen i Norge som den eneste kommunisten.

Han kom også inn i ledersjiktet i Norges Kommunistiske Parti. Bjerke tjenestegjorde som vararepresentant til Stortinget fra Oslo i perioden 1954–1957. Han døde i september 1957.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2022

**Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2022** ble arrangert på Malmö stadion i Malmø i Sverige 16. - 17. juli 2022. Arrangør var Malmö AI. Dette mesterskapet var for utøvere født 2000-2002 (U23) og 2003-2005 (U20).

## Resultater U23 menn
### 100 meter
Tre heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 200 meter
To heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 400 meter
To heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 800 meter






### 1500 meter






### 5000 meter






### 3000 meter hinder






### 110 meter hekk
Vind: +3,1 m/s.






### 400 meter hekk






### Høydehopp






### Stavsprang






### Lengdehopp






### Tresteg






### Kulestøt






### Diskos






### Sleggekast






### Spydkast






### 4 x 100 meter stafett






### 4 x 400 meter stafett






## Resultater U23 kvinner
### 100 meter
Tre heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 200 meter
T0 heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 400 meter
T0 heat ble arrangert, de åtte beste vises her:






### 800 meter






### 1500 meter






### 5000 meter






### 3000 meter hinder






### 100 meter hekk
To heat ble arrangert.

#### Finale A
Vind: +2,1 m/s.






#### Finale B
Vind: +1,3 m/s.






### 400 meter hekk
To heat ble arrangert.

#### Finale A






#### Finale B






### Høydehopp






### Stavsprang






### Lengdehopp






### Tresteg






### Kulestøt






### Diskos






### Sleggekast






### Spydkast






### 4 x 100 meter stafett






### 4 x 400 meter stafett






## Referanser


## Eksterne lenker
* Resultater
Fires of Fate

***Fires of Fate*** er en britisk stumfilm fra 1923 regissert av Tom Terriss.

## Skuespillere
* Wanda Hawley som Dorinne Adams 
* Nigel Barrie som Egerton 
* Pedro de Cordoba som Ibrahim 
* Stewart Rome som Samuel Rodin 
* Edith Craig som Miss Adams 
* Percy Standing som Stephen Belmont 
* Arthur M. Cullin som Sir Charles Rodin 
* Douglas Munro som Mansoor 
* Cyril Smith som Howard Cecil

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flaming Barriers

***Flaming Barriers*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av George Melford.

## Skuespillere
*Jacqueline Logan som Jerry Malone
*Antonio Moreno som Sam Barton
*Walter Hiers som Henry Van Sickle
*Charles Stanton Ogle som Patrick Malone
*Robert McKim som Joseph Pickens
*Luke Cosgrave som Bill O'Halloran
*Warren Rogers som Mayor Steers
*Claribel Campbell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hyperleksi

**Hyperleksi** er et syndrom som kjennetegnes av barns uvanlig tidlige leseferdigheter. Det ble først identifisert av Norman E. Silberberg og Margaret C. Silberberg i 1967, som definerte det som evnen til å lese ord uten tidligere opplæring, vanligvis før femårsalderen. De bemerket at barn med hyperleksi har en betydelig bedre ordavkodingsevne enn deres . I tillegg viser barn med hyperleksi en intens fascinasjon for skriftlig materiale i svært ung alder.

Hyperleksiske barn har en ordleseevne som er langt over det som forventes for deres alder. Syndromet ble først navngitt og vitenskapelig beskrevet i 1967 av Silberberg og Silberberg, og kan betraktes som en superferdighet der ordgjenkjenningsevnen er betydelig over forventet nivå. Imidlertid har noen hyperlektikere problemer med å forstå tale. Noen eksperter mener at de fleste, eller kanskje alle, barn med hyperleksi ligger på autismespekteret. , en ekspert på området, foreslår imidlertid at hyperleksi har undertyper, hvorav bare noen overlapper med autisme. Det er anslått at mellom fem og tyve prosent av autistiske barn er hyperlektiske.

Hyperleksiske barn er ofte fascinert av bokstaver og tall. De er eksepsjonelt dyktige til å dekode språk og blir derfor ofte svært tidlige lesere. Noen engelsktalende hyperleksiske barn lærer å stave lange ord (som *[[elefanter|elephant]]*) før de fyller to år og lærer å lese hele setninger før de fyller tre år.

## Etymologi
Ordet *hyperleksi* er dannet fra de greske termene *hyper* (over, utover, altfor mye, overmål) og *lexis* (ord).

## Utvikling
Selv om hyperleksiske barn vanligvis lærer å lese på en ikke-kommunikativ måte, har flere studier vist at de kan utvikle leseforståelse og kommunikativt språk etter at hyperleksien har begynt. De følger en annen utviklingsbane enn nevrotypiske individer, hvor milepæler nås i en annen rekkefølge. Til tross for deres tidlige leseevne, kan hyperleksiske barn ha utfordringer med kommunikasjon. Ofte har disse barna en tidlig evne til å lese, men lærer å snakke gjennom pugging og repetisjon, og kan ha problemer med å lære språkreglene gjennom eksempler eller prøving og feiling, noe som kan føre til sosiale vansker. Språket deres utvikler seg ofte gjennom ekkolali, der de gjentar ord og setninger. Selv om de kan ha et stort vokabular og identifisere mange objekter og bilder, klarer de ofte ikke å bruke språkferdighetene sine effektivt. Spontant språk mangler, og deres pragmatiske tale er . Hyperleksiske barn har ofte vanskeligheter med å svare på spørsmål som *[[de store h-ene|hvem, hva, hvor, hvorfor og hvordan]]*. Mellom fire- og femårsalderen gjør mange barn store fremskritt i sin kommunikasjon.

De sosiale ferdighetene til barn med hyperleksi er ofte betydelig forsinket. Barn med hyperleksi viser vanligvis mye mindre interesse for å leke med andre barn enn sine jevnaldrende.

## Se også
* Dysleksi, lese- og skrivevansker

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
*
The Call of the Wild

***The Call of the Wild*** *kan vise til:

* *The Call of the Wild* ([[Når villdyret våkner|*Når villdyret våkner*]]) – en roman fra 1903 av [[Jack London]]
* [[The Call of the Wild (1908)|*The Call of the Wild* (1908)]] – en stumfilm fra 1908 regissert av [[D.W. Griffith|D. W. Griffith]], ikke basert på Jack Londons roman
* [[The Call of the Wild (1923)|*The Call of the Wild* (1923)]] – en stumfilm fra 1923 basert på Jack Londons roman
* *The Call of the Wild* (1972) (*Når villdyret våkner* [[Når villdyret våkner (1972)|(1972)]]) – en spillefilm fra 1972 basert på Jack Londons roman, regissert av [[Ken Annakin]]
* [[The Call of the Wild (2020)|*The Call of the Wild'' (2020)]] – en spillefilm fra 2020 basert på Jack Londons roman, regissert av Chris Sanders
Gilles Lemay

**Gilles Lemay** (født 1948) er en kanadisk geistlig og emeritert katolsk biskop av Amos.
## Liv og virke
### Prest
Hjelpebiskop i Quebec, Laurent Noël, ordinerte ham til prest den 11. mai 1974. I en tiårsperiode var han sokneprest av *Saint-Eugène* i Vanier.

### Hjelpebiskop i Québec
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til hjelpebiskop i Québec og titulærbiskop av *Eguga* den 11. februar 2005. Han ble ordinert til biskop av erkebiskopen av Québec, kardinal ´Marc Ouellet P.S.S., den 10. april samme år; medkonsekratorer var Jean-Pierre Blais, hjelpebiskop i Québec, og Eugène Tremblay, biskop av Amos.

### Biskop av Amos
Den 22. februar 2011 ble han utnevnt til biskop av Amos og innsatt i embedet den 15. april samme år.

Fra 25. juni 2019 til 21. mars 2020 var han også apostolisk administrator for bispedømmet Rouyn-Noranda mens det var vakant.

Den 16. september 2023 innvilget pave Frans hans aldersbetingede avskjedssøknad.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Kardinal Marc Ouellet (1944- ) *2001
* Biskop *Gilles Lemay* (1948- ) *2009

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2024 – 800 meter fri menn

**800 meter fri for menn** under Sommer-OL 2024 vil finne sted i Olympic Aquatics Centre 29. og 30. juli 2024.

## Rekorder
Rekorder før mesterskapet:

Følgende rekord ble satt under lekene:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheat startet 29. juli klokken 10:00.

### Finale
Finalen fant sted 30. juli klokken 20:03.

## Referanser
Einar Amdahl

**Einar Amdahl** (1888–1974) var en norsk teolog, og ledet Det Norske Misjonsselskap i mer enn 30 år. 

## Biografi
Han ble født i Selbu i Trøndelag, Norge. Han var sønn av Peder Einarsen Amdahl (1863–1942) og Marit Bardosdatter (1862–1942). Han vokste opp i et hjem preget av haugianerbevegelsen. Han gikk på Hans Nielsen Hauge Minde i Kristiania og ble uteksaminert i 1910. Han ble ordinert til prest i 1916 og ble kalt til den nyopprettede stillingen som assisterende generalsekretær for Det Norske Misjonsselskap (NMS). Han tjente som generalsekretær for selskapet fra 1923. Amdahl trakk seg fra sin stilling i 1957 og ble erstattet av Fridtjov Søiland Birkeli. 

Under den tyske okkupasjonen av Norge deltok han i den norske motstandsbevegelsen, og satt i en interneringsleir fra juni 1944 til slutten av andre verdenskrig. Han ble dekorert som Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1963. 

## Referanser
Peter Kwasi Sarpong

**Peter Kwasi Sarpong** (født 1933) er ghanesisk emeritert katolsk erkebiskop av Kumasi.
## Liv og virke
### Prest
Peter Kwasi Sarpong ble ordinert til prest den 11. desember 1959 og ble inkardinert i bispedømmet Kumasi. 
### Biskop av Kumasi
Pave Paul VI utnevnte ham til biskop av Kumasi den 20. november 1969.

Erkebiskopen av Cape Coast, John Kodwo Amissah, ordinerte ham til biskop den 8. mars det neste året; medkonsekratorer var Joseph Amihere Essuah, biskop av Sekondi-Takoradi, og Peter Poreku Dery, biskop av Wa.
### Erkebiskop av Kumasi
Pave Johannes Paul II opphøyde bispedømmet til et erkebispedømme den 17. januar 2002 og Peter Kwasi Sarpong ble dermed utnevnt til erkebiskop av Kumasi. 

Den 26. mars 2008 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede fratreden.

## Verker i utvalg

* *The Sacred Stools of the Akans* (Ghana Publishing Corporation, 1971).
* *Ecumenical Relations in Ghana, Gambia, and Uganda* (1973).
* *Ghana in Retrospect* (Ghana Publishing Corporation, 1974).
* *Girls Nubility Rites* (Ghana Publishing Corporation, 1977).
* *Libation* (Anansesem Publications Ltd, 1996).
* *Ancestral Stool Veneration in Asante* (St. Francis Press, 1996).
* *Dear Nana: Letters to My Ancestor* (Franciscan Publications, 1998).
* *Cultural Perspectives on Ghana’s Development and Other Essays on Ghana at 50* (St Francis Press Ltd, 2011).
* *Christian Reflection on Poverty.*
* *The One Honest Man* (Sedco Press).
* *Odd Customs: Stereotypes and Prejudices* (Sub-Saharan Publishers, 2012).
* *Archbishop Sarpong Explains Key Christian Topics* (SNAM Ltd, 2016). 
* *Culture and the Kingdom* (Good Shepherd Publications, 2016).
* artikler i *Encyclopedia Africana*.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
* Kardinal Annibale Albani (1682 -1751) *1730
* Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1723) *1732
* Biskop Charles Walmesley, O.S.B. (1722-1797) *1756
* Biskop William Gibson (1738-1821) *1790
* Biskop John Douglass (1793-1812) *1790
* Biskop William Poynter (1762-1827) *1803
* Biskop Thomas Penswick (1772-1836) *1824     
* Biskop John Briggs (1788-1861) *1833
* Biskop William Bernard Ullathorne, O.S.B. (1806-1889) *1846
* Kardinal Henry Edward Manning (1808-1892 ) *1865
* Kardinal Herbert Vaughan (1832-1903) *1872
* Kardinal Francis Alphonsus Bourne (1861-1935) *1896
* Erkebiskop William Thomas Porter, S.M.A (1887-1966) *1933
* Erkebiskop Richard Joseph Downey (1881-1953) *1928
* Erkebiskop John Kodwo Amissah (1929-1991) *1957
* Erkebiskop *Peter Kwasi Sarpong* (1933-) *1970

## Referanser
Aksel Jacobsen Bogdanoff

**Aksel Jacobsen Bogdanoff** (1922–1971) var en norsk motstandsmann som kjempet som sovjetkontrollert partisan i Øst-Finnmark under andre verdenskrigog, i 1953, var han en av to brødre som møtte og skjøt den siste isbjørnen sett i Finnmark, ved Lille Ekkerøy.

## Del av den siste generasjonen som bodde på Lille Ekkerøy
{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          30.248009,
          70.089033
        ]
      }
    }
  ]
}Aksel Jacobsen Bogdanoff var ett av elleve barn født til Signe Victoria Bogdanoff (1892–1963), født Dahl, fra Tromsø, og Jacob Wilhelm Bogdanoff (1878–1940), hvis far kom fra Russland. De andre barna inkluderte: Alfred; Francis; Olav (1917–2002); Karl (1916-1987); Frits (1915-1981); Ingvar (1920–1995), også kjent som Ingvald; Daniel (1931-1987); og Agnes (1933-2014). Tre av barna døde i ung alder. De var den siste generasjonen som bodde på Lille Ekkerøy i Vadsø kommune. Familien ble evakuert under krigen og flyttet til Krampenes, men vendte tilbake og bodde der til omtrent 1953, da de flyttet tilbake til Krampenes. Som en del av deres livsopphold samlet de drivved på stranden og plukket multer på markene. Aksel giftet seg med Anne Lise, og før deres skilsmisse fikk de en sønn som het Arvid Sigfred Bogdanoff.

## Partisantjeneste
Etter å ha fått opplæring som radiooperatør i Sovjetunionen, hoppet Bogdanoff alene i fallskjerm ned på Kvaløya i april 1944 og satte opp en radiobasestasjon på Torskefjordhøyden mellom store steiner. I forbindelse med Porsa-aksjonen ble han fanget og torturert av en tysk søkepatrulje 9. juni 1944. Han røpet ingenting, men skal ha inngått en avtale som tyskerne æret, noe som resulterte i at han overlevde.

## Isbjørn
I 1953, da Aksel og Ingvald Bogdanoff inspiserte laksegarnene sine i Lille Ekkerøy-området, møtte de en isbjørn som antas å ha kommet på en isflak fra Svalbard. De skjøt og drepte bjørnen. Dette er siste gang en isbjørn ble sett i Finnmark.

## Referanser
Theodor Borchgrevink

**Theodor Borchgrevink** (1923–2015) var en norsk ingeniør innen transport og veibygging. Han arbeidet i USA under fremveksten av Interstate Highway System, og returnerte til Norge i 1963 hvor han avanserte til en ledende posisjon i Vegdirektoratet.

## Tidlig liv og karriere
Han ble født i Brooklyn, New York, men vokste opp på Stabekk. Han begynte på Norges tekniske høgskole i 1941, men studiene ble avbrutt av andre verdenskrig. Borchgrevink flyktet fra det okkuperte Norge til England via Sverige, og ble innrullert i den Kongelige Norske Luftforsvar i eksil hvor han arbeidet i Belgia og Nederland. I den siste krigsfasen var han medlem av Kompani Linge. Etter krigen gjenopptok han studiene, og ble uteksaminert fra byggavdelingen ved Norges tekniske høgskole i 1948. Deretter flyttet han til USA, hvor han arbeidet med byggingen av Interstate Highway System. Han bodde i Monroe, Connecticut, og var aktiv i det lokale republikanske partiet.

## Senere karriere
I 1962 søkte han på stillingen som direktør i Vegdirektoratet, og selv om han var blant de sterke kandidatene, gikk jobben til Karl Olsen. Likevel returnerte han til Norge. Fra 1963 ledet han kontoret som administrerte den nordlige delen av Europavei E6 i Oslo, et stort prosjekt på den tiden. I 1967 ble han leder for Vegavdelingen, den tredje høyeste posisjonen i Vegdirektoratet. Navnet ble endret til administrasjonsavdelingen i 1971, og den absorberte den tidligere planleggingsavdelingen fra 1972. Borchgrevink gikk av i 1984. Fra 1984 til 1992 arbeidet han med veiprosjekter for Vegdirektoratet og Norad i Kenya, Tanzania, Botswana og Madagaskar.

Han var gift og hadde fire barn. Han bodde på Stabekk store deler av livet. Han døde i desember 2015.

## Referanser
Lorentz Brinch

**Lorentz Wilhelm Brinch** (1910–1953) var en norsk advokat, militær offiser, bankmann og politiker for Høyre.

## Førkrigsliv
Han ble født i Kristiania som sønn av advokat Christian Nicolay Brinch (1861–1946) og Anna Catharina Rolfsen (1870–1947). Han var bror av embetsmannen Christian Nicolay Keyser Brinch. I 1942 giftet han seg med Anna Marta Ida Elisabeth Højer, datter av den daværende svenske ambassadøren til Norge.

Han fullførte sin videregående utdannelse i 1928, gikk på Krigsskolen og ble uteksaminert fra skolens lavere avdeling i 1929 som sersjant i infanteriet. Han ble sekondløytnant i reservene i 1930 og tjenestegjorde med Infanteriregiment 15 og Infanteriregiment 1 det året. Brinch deltok på et kurs i militær etterretning i 1931 og et kurs for sanitetsoffiserer i 1933. Ved siden av sin vanlige militærtjeneste, sluttet Brinch seg til den frivillige militære treningsorganisasjonen Leidangen, hvor han tjenestegjorde som instruktør.

Samtidig som han tok sivil utdanning, fullførte han juridisk embetseksamen (cand.jur.) ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1933 og startet advokatfirmaet Brinch & Lyche. Etter en periode som dommerfullmektig fra 1934 til 1935 jobbet han som advokat fra 1936 og som høyesterettsadvokat fra 1940.

## Andre verdenskrig
Under felttoget i Norge deltok han i kampene ved Ringerike. Han hadde da rang av kaptein. Under den påfølgende okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland var han leder av Milorg distrikt 13 (D13) fra 1944 til 1945, etterfulgt av Oliver H. Langeland. D13-distriktet dekket Oslo, Aker, Bærum og Asker, og hadde totalt rundt 7 000 soldater ved slutten av andre verdenskrig. Han ble dekorert med Deltagermedaljen 1940–1945.

## Etterkrigskarriere
Etter krigen, i 1945, ble Brinch krigsadvokat for Øst-Norge under rettsoppgjøret i Norge etter andre verdenskrig. Fra 1946 til 1948 tjenestegjorde han som fungerende generaladvokat for de norske væpnede styrker. Fra 1948 var han direktør i Den norske Creditbank. Han var også vararepresentant til Stortinget fra Oslo i perioden 1945–1949.

Han var styreleder for representantskapet i Morgenbladet siden 1945, styremedlem i Den norske Creditbank og medlem av representantskapet i Storebrand, Idun, Norske Kredit-Atlas, Norsk Sprængstofindustri og Oslo Sparebank. Han døde i mai 1953. Et portrett av Brinch ble malt av Alf Rolfsen og avduket i Oslo Militære Samfund i 1968.

## Referanser
Severino Miguel Pelayo

**Severino Miguel Pelayo**  (født 8. januar 1934 i Candaba i Pampanga på De filippinske øyer, død 26. februar 1995)  var en filippinsk geistlig og katolsk militærbiskop på Filippinene.
## Liv og virke
### Prest
Severino Pelayo ble presteviet den 23. mars 1958 av biskopen av Lipa, Alejandro Olalia.
### Militærbiskop for Filippinene
Den 19. desember 1985 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Bilta* og militærvikarius på Filippinene. Den apostoliske nuntius til Filippinene, erkebiskop Bruno Torpigliani, ordinerte ham til biskop den 8. januar 1986; medkonsekratorer var hjelpebiskop i Manila, Manuel Sobreviñas, og biskopen av Urdaneta, Pedro Magugat M.S.C. 

Den 21. juli 1986 ble Pelayo den første militærbiskopen på Filippinene som et resultat av elevasjonen av det filippinske militærvikariat til militærordinariat.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1983–1973) *1933
* Erkebiskop Bruno Torpigliani (1915–1995) *1964
* Biskop *Severino Miguel Pelayo* (1934–1995) *1986

## Referanser
Johannes Ludgerus Bonaventure Brenninkmeijer

**Johannes Ludgerus Bonaventure Brenninkmeijer** O.P., også *Hans Brenninkmeijer* (1930–2003) var en nederlandsk dominikaner og katolsk biskop av Kroonstad.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans Brenninkmeijer, medlem av entreprenørfamilien Brenninkmeijer (C&A), var sjette barn fra ekteskapet til Arnold Ludger Brenninkmeijer (1894–1951) og Elizabeth Anne (Elly Maurer). 
### Dominikanerpater
Han sluttet seg til dominikanerordenen og ble ordinert til prest den 25. juli 1957. Fra 1965 til 1968 var han superior og fra 1968 til 1976 generalvikar for sin orden i Sør-Afrika.
### Biskop av Kroonstad
Pave Paul VI utnevnte ham til biskop i det sørafrikanske bispedømmet Kroonstad den 15. april 1977. Han ble ordinert til biskop av Alfonso Liguori Morapeli O.M.I., erkebiskop av erkebispedømmet Maseru; medkonsekratorer var Gerard Marie Franciscus van Velsen O.P., tidligere biskop av Kroonstad, og Hubert Bucher, biskop av Bethlehem i Sør-Afrika. Brenninkmeijer var ex officio medlem av Den sørafrikanske biskopskonferanse. 

Han døde uventet i embetet 2. juli 2003.

Familien Brenninkmeijer etablerte posthumt *Bishop Brenninkmeijer Relief Center* for AIDS-rammede.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Martin Lucas (1894-1969) *1945
* Kardinal Owen McCann (1907-1994) *1950
* Erkebiskop Alfonso Liguori Morapeli O.M.I. (1929-1989) *1967
* Biskop *Johannes Ludgerus Bonaventure Brenninkmeijer* (1930-2003) *1977

## Litteratur
* Philippe Dennis, Kees Keijsper: *The Bridge Builder - A Tribute to Bishop Hans Brenninkmeijer*. Cluster Publications 2005, ISBN 9781875053513

## Referanser
Christian Brinch

**Christian Nicolay Keyser Brinch** (1905–1979) var en norsk jurist og embetsmann.

## Biografi
Brinch ble født i Kristiania som sønn av advokat Christian Nicolay Brinch og Anna Catharina Rolfsen, og var bror til advokat og offiser Lorentz Brinch. Han ble uteksaminert som cand.jur. i 1928, begynte i Finansdepartementet i 1930, og arbeidet i Handelsdepartementet fra 1947. Han tjente som Norges vararepresentant i Det internasjonale pengefondet, og senere i Verdensbanken.

Han ble utnevnt til Kommandør av St. Olavs Orden i 1967, Kommandør av Nordstjerneordenen, og Kommandør av Dannebrogordenen .

## Referanser
Gunnar Christian Brøvig

**Gunnar Christian Brøvig** (1907–1944) var en norsk skipsreder og motstandsmann.

Han ble født i Farsund som sønn av Tharald Brøvig, Sr. og Cecilie Catharina, født Hoff. Han hadde en mye yngre bror, Harald Nikolai Brøvig, og en søster, Andrea Brøvig, som giftet seg med Olav Selvaag. I 1940 giftet han seg med Ragnhild Mørch i Borge, og de bodde i Farsund. Paret hadde ett barn; sønnen Tharald Brøvig, Jr.

Brøvig hadde cand.jur.-graden, og etter å ha jobbet en periode som dommerfullmektig, arbeidet han innen skipsfartsnæringen. Fra 1938 var han leder av farens selskap Th. Brøvig.

Under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland arbeidet han med illegal transport av flyktninger fra nazi-regimet. Han var medlem av motstandsorganisasjonen Sivorg. Han ble arrestert 18. mars 1944, og satt fengslet i Arkivet frem til 13. mai, deretter i Grini fangeleir til 6. september 1944. Han ble deretter sendt om bord på fange-transportskipet SS Westfalen. Den 7. september 1944 sank skipet utenfor Marstrand, sannsynligvis truffet av en sjømine. Syttiåtte personer om bord overlevde, men de fleste norske krigsfangene omkom, inkludert Brøvig.

## Referanser
Jonas Brunvoll Sr.

**Jonas Brunvoll** (1894–1969) var en norsk annonseleder, redaktør og politiker for Arbeiderpartiet.

Han ble født i Ålesund som sønn av fisker Nils Brunvoll (1861–1944) og Beret Sæterø. I 1919 giftet han seg med Kirsten Sørsdal (1895–1976). De bosatte seg på Jar, og deres sønner Gunnar og Jonas Jr. ble henholdsvis operaadministrator og operasanger.

Etter å ha fullført middelskolen i 1910, arbeidet han som postfunksjonær frem til 1916. Han fullførte postskolen i 1913, men gikk også på handelsskolen på Treider i 1917, hvorpå han ble ansatt som bankfunksjonær. Fra 1920 arbeidet han i pressen, og i 1923 fullførte han sin fjerde utdanning; reklameskole. Han ble valgt inn som medlem av Bærum kommunestyre i 1929, og ble kontinuerlig gjenvalgt. I 1936 ble han medlem av formannskapet i kommunestyret, og også styremedlem i Bærum sykehus. Han var også styremedlem i Oslo salgs- og reklameforening fra 1936 til 1938. I 1939 ble han ansatt som annonseleder i Arbeiderpartiets hovedorgan Arbeiderbladet, en jobb han hadde til 1964.

Under okkupasjonen av Norge av Nazi-Tyskland fra 1940 til 1945, ble Arbeiderbladet stengt allerede det første året.Hele familien hans sluttet seg til den norske motstandsbevegelsen. Jonas Brunvoll ble arrestert av nazistene i oktober 1941 og fengslet i Bredtveit konsentrasjonsleir. Den 31. juli 1942 ble han overført til Grini fangeleir. Etter to overføringer i august 1942, først til Møllergata 19 og deretter tilbake til Bredtveit, ble han fengslet på Grini for andre gang fra november 1942. Den 30. september 1943 ble han videre overført til Sachsenhausen konsentrasjonsleir, hvor han forble til leiren ble frigjort. Hans sønn Jonas og kona Kirsten ble arrestert i januar 1942, mens Gunnar så vidt unnslapp. Jonas endte opp i Sachsenhausen, Kirsten i Ravensbrück og Auschwitz, men begge overlevde.

Etter andre verdenskrig vendte Brunvoll tilbake til Arbeiderbladet som hadde gjenopptatt driften. I 1946 avsluttet han sitt verv i Bærum kommunestyre, men ble oppgradert til styreleder for Bærum sykehus, en posisjon han hadde til 1964. Han ledet også Griniklubben fra 1946 til 1948, og var styremedlem i Norsk samband for politiske fanger; to foreninger for politiske fanger. Som avholdsaktivist ble han styremedlem i Arbeidernes avholdslandslag i 1945 og fungerte som leder fra 1958 til 1961. Han redigerte også tidsskriftet Avholds-Arbeideren til 1961. Han døde i desember 1969.

## Referanser
Frederik Moltke Bugge (1923–2001)

**Frederik Moltke Bugge** (1923–2001) var en norsk advokat og forretningsmann.

## Personlig liv
Bugge ble født i Kristiania som sønn av advokat Wilhelm Bugge og Gudrun Gundersen. Han var bror til høyesterettsdommer Jens Bugge, barnebarn av advokat Fredrik Moltke Bugge, oldebarn av biskop Frederik Wilhelm Klumpp Bugge, tippoldebarn av pedagogen Frederik Moltke Bugge, og trippoldebarn av biskop Peter Olivarius Bugge. På morssiden var han oldebarn av biskop Johan Christian Heuch og annenfetter til Hanne Heuch.

I 1949 giftet han seg med Mary Baldwin Gundersen, datter av en lege og opprinnelig fra La Crosse, Wisconsin. Paret fikk to døtre og to sønner, født mellom 1950 og 1959. De bodde først på Blommenholm, og senere på Montebello.

## Karriere
Bugge fullførte videregående utdanning i 1941. Under den tyske okkupasjonen av Norge flyktet han til Sverige og tjenestegjorde i de norske polititroppene fra 1944 til 1945, og ble dekorert med Forsvarsmedaljen 1940–1945. Etter krigen ble han uteksaminert fra Universitetet i Oslo med cand.jur.-graden i 1947. Han studerte deretter fransk og historie ved Det frie universitet i Brussel i 1948, og tjenestegjorde ett år som dommerfullmektig ved Ringerike tingrett. Han tilbrakte deretter noen år i USA, hvor han jobbet for Alcoa Steamship Company fra 1949 til 1951. Han avla oversetterprøve det året, og tilbrakte de to påfølgende årene som konsulent for Den norske Amerikalinje.

I 1953 ble han ansatt som advokat i det firmaet som hans far og Peter Platou Stabell drev; Stabell ble senere etterfulgt av Erling Christiansen. Bugge ble partner i firmaet i 1958, men i 1966 etablerte han, sammen med Lars Arentz-Hansen og Knut Rasmussen, det nye advokatfirmaet Bugge, Arentz-Hansen og Rasmussen (BA-HR). BA-HR ble et av Norges mest prestisjefylte advokatfirmaer. Bugge trakk seg tilbake i 1991.

Bugge var styreleder i Union Co fra 1965 til 1980, Norsk Aluminium Company, Norsk Elektrisk & Brown Boveri, Volvo Norge og Arendal Smelteverk. Han var også styremedlem i Standard Telefon og Kabelfabrik, Årdal og Sunndal Verk, Fabritius Gruppen og Ilmenittsmelteverket i Tyssedal. Videre var han medlem av tilsynsrådet i Morgenbladet, vara-medlem av tilsynsrådet i Den norske Creditbank og bedriftsrådsmedlem i Storebrand-Norden. Han døde i mars 2001.

## Referanser
Vivek Ramaswamy

**Vivek Ganapathy Ramaswamy** (født 1985) er en amerikansk forretningsmann, politisk aktivist og forfatter av boken *Woke, Inc*.

Han vokste opp i Ohio som sønn av indiske immigranter. Han studerte ved Harvard University og Yale Law School og har slått seg opp innen bioteknologi og finans.

Han meldte seg som presidentkandidat i Det republikanske partis primærvalg foran presidentvalget i 2024. Han hadde ingen politisk erfaring, men ble støttet av blant andre Peter Thiel og Bill Ackman. Han talte mot at selskaper kunne fremme politiske, miljø- eller samfunnsmessige mål, slik han mente Apple og The Walt Disney Company gjorde. Han ønsket også å redusere statsmakten mest mulig. Han innstilte sin valgkamp i januar 2024, etter å ha blitt nummer fire i primærvalget i Iowa.

Donald Trump kunngjorde etter sin seier i presidentvalget i 2024 at Ramaswamy og Elon Musk ville lede en ny instans, Departementet for regjeringseffektivitet (DOGE). Ramaswamy trakk seg fra dette 20. januar 2025 med begrunnelse at han ville sikte mot guvernørvalget i Ohio i 2026. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ernst Fredrik Eckhoff

**Ernst Fredrik Eckhoff** (1905–1997) var en norsk motstandsmann og høyesterettsdommer.

Eckhoff ble født i 1905 som sønn av juristen Nicolay Kristian Schreuder Eckhoff (1870–1955). Han var tremenning til den juridiske akademikeren Torstein Eckhoff, designeren Tias Eckhoff og skuespilleren Johannes Eckhoff, og grandnevø av arkitekten Niels Stockfleth Darre Eckhoff. Han bodde i Kristiansand.

Under den tyske okkupasjonen av Norge var han medlem av Milorg. I desember 1942 ble han arrestert av de tyske okkupasjonsmyndighetene og ble internert på Grini fra 28. juni 1943 til Norges frigjøring den 8. mai 1945. Kort tid etter frigjøringen ble han utnevnt til høyesterettsdommer. I 1945 ble han også utnevnt som medlem av Undersøkelseskommisjonen av 1945, som  var en granskningskommisjon nedsatt av Stortinget for å granske sivile og militære myndigheters handlinger i 1940. Ifølge mandatet skulle kommisjonen «undersøke Stortingets, Regjeringens, Høyesteretts, Administrasjonsrådets og sivile og militære myndigheters forhold før og etter 9.4.1940». Kommisjonen ble ledet av høyesterettsadvokat Gustav Heiberg. De øvrige kommisjonsmedlemmene var Arnold Holmboe, Ole Hallesby, Nils Nilsen Thune, Arne Bergsgård og Sverre Steen. Helge Sivertsen var kommisjonens sekretær.

Han fortsatte som høyesterettsdommer til han pensjonerte seg i 1975. På 1980-tallet var han medlem av styret i Scandinavian Airlines System (SAS). Han døde 14. september 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ernst Fredrik Eckhoff - Norsk digitalt fangearkiv 1940-1945
*Ernst Fredrik Eckhoff - Norges høyesterett
Rikard Hille

**Rikard Hille** er en norsk konkurranseskytter som konkurrerer for Greipstad pistolklubb. I 2017 tok han sølv i NM i revolverfeltskyting.

## Referanser
Lisleby musikkorps

**Lisleby musikkorps**, stiftet 27. oktober 1903, er et musikkorps fra Lisleby i Østfold. Korpset ble stiftet som en underavdeling til Lisleby avholdslag med navnet Lisleby avholdsmusikkorps. Fra 1925 tok de opp medlemmer utenfor avholdslaget og endret navnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Offisielt nettsted
*  Lisleby musikkorps på Facebook