Olympique de Marseille i 1994–95

endte sesongen 1994/95 på 1. plass i fransk 2. divisjon.

En kaotisk sesong for Marseille som søkte å spille seg tilbake til 1. divisjon på første forsøk etter å ha blitt tvangsflyttet ned i 2. divisjon som straff for kampfiksing. I juli 1994 ble klubbpresident Bernard Tapie bannlyst fra å holde noe offisielt verv i klubben av det franske fotballforbundet. Først i desember var Tapies åtte år lange periode som klubbpresident over da han brøt sine bånd med klubben, og gikk inn for å selge sin aksjepost på 67 prosent. Et par uker i forveien satte klubben trener Marc Bourrier på døren da laget røk ut av nyetablerte Coupe de la Ligue i første runde med tap for Niort. Gérard Gili overtok trenerjobben etter Bourrier. Gili rakk bare lede laget i to seriekamper før han forlot klubben i midten av desember, fordi daværende klubbpresident Pierre Cangioni ikke fant at klubben hadde råd til å skrive kontrakt med ham. Henri Stambouli ble så ansatt som trener på midlertidig basis. Cangioni forsøkte forgjeves å hente Bourrier tilbake. I stedet ble kroatiske Luka Peruzović hentet inn i januar for å lede laget sammen med Stambouli ut sesongen.

Presidentskapet ble i januar overtatt av Pierre Caiazzo, som igjen overlot det til Jean-Michel Ripa i februar. Til tross for de mange utskiftningene i klubbledelsen, gikk ikke turbulensen i lederskapet utover det sportslige. Laget dominerte i 2. divisjon, selv om en lang rekke toppspillere hadde forlatt klubben som følge av nedrykket. Klubben klarte å holde på toppspillere som Barthez, Durand og Casoni. Varp ble gjort i utlandet i form av veteranene Cascarino og De Wolf, i tillegg til rutinerte spillere hentet inn på det hjemlige markedet som Dib, Ferreri, Germain og Ferrer, samt at unge, uprøvde spillere som Jambay, Marquet, Libbra og Wacouboué ble gitt sjansen til å etablere seg.

Siden sanksjonene pålagt av fotballforbundet som følge av bestikkelsesskandalen ikke gjaldt kvalifisering til UEFAs turneringer, kunne Marseille delta i UEFA-cupen på bakgrunn av fjorårets andreplass i seriespillet. Marseille tok seg forbi greske  i første runde, men måtte se seg slått i andre runde av sveitsiske FC Sion på bortemålsregelen.

I Coupe de France slo Marseille ut toppdivisjonslagene  og , men måtte se seg slått i semifinalen av . Dermed forsvant håp om spill i en Europacup neste sesong, da suksess i Coupe de France kunne gitt deltakelse i Intertotocupen. 

I april bestemte en domstol at Marseille skulle settes under forvaltning av en bobestyrer, fordi klubben ikke lenger var i stand til å betjene gjelden sin på nær 300 millioner franc. Dermed ble kampen om opprykk med en rettsavgjørelse snudd til en kamp mot nedrykk, fordi franske klubber som ikke greier seg økonomisk flyttes ned én divisjon. At laget toppet tabellen ved sesongslutt førte til at klubben beholdt plassen i 2. divisjon, fordi det automatiske nedrykket ble regnet fra 1. divisjon til 2. divisjon. Dersom laget ikke hadde endt opp blant de tre øverste på tabellen, ville Marseille befunnet seg blant amatørklubbenes rekker neste sesong.

En ettårig avtale ble inngått med utstyrleverandøren Reebok. Drakten for sesongen var kjennetegnet av en stor Reebok-logo utover skuldrene. Drakten bar cateringbedriften Eurest som hovedsponsor i seriekampene, mens de spilte med logoen til departementet Bouches-du-Rhône på brystet i UEFA-cupen. I Coupe de France spilte Marseille med de samme Adidas-draktene som de to foregående sesongene, med logoen til TV-kanalen TF1 på brystet.

## Tabell

## Kamper
### [[Ligue 2|Division 2]]

### [[Coupe de la Ligue]]

### [[Coupe de France]]

### [[UEFA-cupen i fotball for menn|UEFA-cupen]]

### Treningskamper

## Spillerstatistikk

## Overganger

## Referanser


## Kilder

## Se også
*Fransk fotball 1994–1995