Shaya al-Zindani

**Shaya Mohsen al-Zindani** (født 1954) er en jemenittisk diplomat og statsmann som har vært statsminister i Jemen siden 2026, og utenriks- og utlendingsminister siden 2024. Zindani var viseutenriksminister i Sør-Jemen før gjenforeningen og hadde en rekke diplomatiske stillinger etterpå, inkludert rollen som ambassadør til Storbritannia, Italia, Hellas, Serbia, Albania, San Marino, Jordan og Saudi-Arabia .

## Tidlig liv og utdanning
Zindani ble født 16. september 1954 i Jahaf-distriktet i Dhale-guvernementet i Sør-Jemen. Familien hans kan spores tilbake til den nordlige Arhab-regionen i Sana'a. Han gikk på University of Aden og ble uteksaminert med en bachelorgrad i jus før han studerte i utlandet ved University of Oxford i Storbritannia. Han fikk et høyere diplom i filosofi, en doktorgrad i rettsfilosofi, og senere en æresdoktorgrad i diplomatiske vitenskaper. Zindani var kjent for sin studentaktivisme, og fungerte som president for General National Union of Yemeni Students i 1974 og generalsekretær for General Union of Arab Students i 1976.

## Diplomatisk karriere
Fra 1978 til 1981 underviste Zindani ved Universitetet i Aden før han begynte i Sør-Jemens diplomatiske korps . Han var sendemann og chargé d'affaires ved den sør-jemenittiske ambassaden i Bagdad, Irak, fra 1981 til 1982, før han tjenestegjorde som viseutenriksminister i Sør-Jemen fra 1986 til 1990. I denne stillingen førte han samtaler med Den jemenittiske arabiske republikk (Nord-Jemen), samtaler som førte til Jemens gjenforening i 1990, og han ledet den jemenittiske delegasjonen på et møte mellom arabiske diplomater på dagen for enhetserklæringen.

Zindani tjenestegjorde som viseutenriksminister i den nydannede republikken Jemen fra 1990 til 1991. Deretter hadde han flere internasjonale stillinger, inkludert ekstraordinær sendemann til Storbritannia fra 1991 til 1994, ambassadør og rådgiver for den faste representanten ved FNs kontor i Genève fra 1994 til 1997, ambassadør til Italia og ikke-resident ambassadør til Hellas, Serbia, Albania og San Marino fra 2005 til 2010. Han var også fast representant til FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO) fra 2008 til 2010.

Fra 2010 til 2015 var Zindani ambassadør i Jordan. I denne stillingen støttet han opposisjonen under den jemenittiske revolusjonen, og trakk seg midlertidig sammen med andre tjenestemenn i solidaritetsdemonstrasjonene mot daværende president Ali Abdullah Saleh etter at sikkerhetsstyrker drepte mer enn 50 demonstranter i mars 2011. Senere var Zindani jemenittisk konsul i Saudi-Arabia før han ble utnevnt til ambassadør i landet i 2017, samt fast representant for Organisasjonen for islamsk samarbeid.

### Utenriksminister (2024–)

President Rashad al-Alimi utnevnte Zindani til utenriks- og utlendingsminister 27. mars 2024 og han etterfulgte da Ahmed Awad bin Mubarak, som ble utnevnt til statsminister. Casey Coombs fra Sana'a Center For Strategic Studies beskrev Zindani som «høyt kvalifisert til den viktige ministerposten med 40 års diplomatisk erfaring og en dyp forståelse av Saudi-Arabia». Valget av Zindani førte til interne innvendinger fra flere medlemmer av Presidential Leadership Council (PLC) samt Bin Mubarak som fryktet at Zindani ville omorganisere de tidligere diplomatiske utnevnelsene. Den saudiske regjeringen var vertskap for et møte i Riyadh med PLC og bin Mubarak i april, angivelig for å avgjøre tvistene.

Som utenriksminister forsøkte Zindani å styrke forbindelsene med en rekke land, inkludert Oman, Egypt, Kuwait, og Vietnam. I et intervju sendt av Al Hadath 11. mai 2024 rapporterte han om et nærmere forhold til Ba'ath-partiet i Syria, som han hevdet ikke anerkjente houthiene som den legitime autoriteten i Jemen. Etter Assad-regimets fall hadde Zindani sin første samtale med sin syriske motpart i den midlertidige regjeringen, Asaad al-Sheibani 30. desember hvor de ble enige om å revitalisere de bilaterale forbindelsene og gjenåpningen av den jemenittiske ambassaden.

I et intervju med *[[The National (avis)|The National]]* i februar 2025 sa Zindani at «vi ikke ser noen slutt på borgerkrigen med det første», og at til tross for den nylige svekkelsen av landets regionale fullmaktshavere, trodde han Iran ville fortsette å støtte houthiene med mindre de ble tvunget til å ikke gjøre det. Han rapporterte at utenriksdepartementet var engasjert i å styrke forholdet til regionale naboer til fordel for den jemenittiske befolkningen, og ble omorganisert for å redusere korrupsjon. Han fortalte til avisen *[[Asharq al-Awsat]]* i august at fredsforhandlingene i praksis var frosset på grunn av manglende samarbeid fra houthiene etter oppmuntring fra Iran. Han støttet FNs utsending til Jemen, Hans Grundberg, «til tross for hans mangler på noen områder», og oppfordret til større internasjonale hindringer mot iranske våpenforsendelser til houthiene. Han la vekt på regjeringens positive forhold til Kina og prioriteringen av forholdet til Saudi-Arabia, samt bestrebelser på å «koordinere vår innsats på den internasjonale arenaen».

Midt i en saudi-støttet offensiv fra den jemenittiske regjeringen mot Det sørlige overgangsrådet tidlig i januar 2026, uttrykte Zindani støtte til den saudiske regjeringens foreslåtte konferanse mellom de ulike fraksjonene i Sør-Jemen.

## Statsminister (2026–)
PLC utnevnte Zindani til statsminister 15. januar 2026 etter at Salem Saleh bin Braik trakk seg, og ZIndani fikk i oppgave å danne en ny regjering. Dette skjedde mens det var uro i de regjeringskontrollerte områdene av landet etter STCs kollaps. Den politiske forskeren Abdulghani al-Iryani så på utvelgelsen av Zindani, den første statsministeren som ble født i Dhale, som et middel til å beholde representasjonen for det sørlige guvernementet etter at STC-leder Aidarus al-Zoubaidi flyktet.

Den nye regjeringen ble annonsert 6. februar med Zindani som statsminister, samtidig som han også beholdt rollen som utenriksminister. Regjeringen besto av 35 ministre, en økning på 10 medlemmer sammenlignet med det forrige. Sammensetningen hadde stort mangfold når det gjaldt yrkesbakgrunn og regional og politisk representasjon. Dette ble tolket av forskeren Yaseen al-Tamimi som en tilbakevending til en ettergivenhetspolitikk overfor de ulike aktørene i landet. Inkluderingen av tre kvinnelige ministre ble rost av lokale kvinnerettighetsaktivister, mens mottakelsen i sør var mer blandet.

Zindani uttalte at regjeringens mål ville være å «forbedre levekår og tjenester for innbyggerne, bekjempe korrupsjon og utvikle institusjonelle ytelser for å bidra til å få slutt på houthienes kontroll over store deler av landet, gjenopprette statlige institusjoner og konsolidere stabilitet».

## Personlig liv
Zindani er gift og har tre døtre og en sønn. Han snakker arabisk, morsmålet sitt, i tillegg til engelsk.

## Fotnoter

## Referanser