Alberto Vassallo di Torregrossa

**Alberto Vassallo di Torregrossa** (født 28. desember 1865 i San Cataldo på Sicilia i kongedømmet Italia; død 7. september 1959 i San Cataldo i Italia) var en italiensk katolsk erkebiskop og diplomat for Den hellige stol. 

Som nuntius hadde han flere posteringer i Latinamerika, men deretter kom han til Bayern - som til tross for å være en bestanddel av Tyskland opprettholdt fra tidligere og mer selvstendigere av, egne diplomatiske forbindelser med Pavestolen. 

Erkebiskop Vassallo di Torregrossas tid i Bayern falt sammen med det nasjonalsosialistiske partiets maktovertakelse i Tyskland. Han møtte Adolf Hitler personlig ved flere anledninger. I anledning parlamentsvalget i november 1933, som var knyttet til folkeavstemningen om Tysklands uttreden fra Folkeforbundet, utnyttet nazistisk propaganda bildet av nuntien, kunstig presentert – i en valgplakat – som var han en tilhenger av Føreren, for å gjøre inntrykk på og endre opinionen innen den tyske befolkningen med katolsk bekjennelse.  
## Liv og virke
### Bakgrunn
Alberto Vassallo di Torregrossa var sønn av Rose og Rosario di Torregrossa. Han gikk på det erkebiskoppelige presteseminar i Catania og deretter på kollegiet *San Michele* i Acireale. Han studerte katolsk teologi, kanonisk rett og sivilrett ved Det pavelige romerske seminar.
### Prest
Den 22. september 1888 ble Vassallo di Torregrossa ordinert til prest av Giuseppe Francica-Nava de Bontifè, og ble kapellan i kirken *San Sebastiano* i Caltanissetta. Han feiret sin første messe i kirken i sitt hjemsogn San Cataldo. 
### Titulærerkebiskop, apostolisk nuntius til Colombia
Den 25. november 1913 ble han utnevnt av pave Pius X til titulærerkebiskop av *Hemesa*. Han ble ordinert til biskop av Rafael Merry del Val y Zulueta den 18. januar 1914. Medkonsekrerende var erkebiskop Francisco do Rêgo Maia, biskop av Belém do Pará, og biskop Antonio Augusto Intreccialagli O.C.D. av Caltanissetta.

Fra 1913 til 1925 tjenestegjorde han som apostolisk nuntius til forskjellige søramerikanske regjeringer. Fra 1913 til 1916 tjenestegjorde han som apostolisk nuntius til Colombia.

### Internuntius til Argentina
Fra 1913 til 1916 var han internuntius til Argentina.
### Nuntius til Paraguay
Fra 1920 var han nuntius til Paraguay.

### Nuntius til München (til Bayern)
Fra 1925 til den 31. mai 1934 tjenestegjorde Vassallo di Torregrossa som apostolisk nuntius til Bayern. Under sine yngre år i det pavelige diplomasti hadde han vært postert dit i to omganger,  i underordnede stillinger. 

Den 15. oktober 1933 møtte han Hitler ved grunnsteinsnedleggelsen til *Haus der deutschen Kunst* i München og skal  da ha sagt til Hitler: *«Lenge forsto jeg Dem ikke, men jeg prøvde lenge å gjøre det. I dag forstår jeg Dem.»* Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda (under Joseph Goebbels) brukte et fotografi som viste Vasallo di Torregrossa og Hitler ved denne anledningen, samt Vasallo di Torregrossa-sitatet, til en plakat for Riksdagsvalget den 12. november 1933, som også innbefattet en egen  avstemning om å trekke Riket ut av Folkeforbundet. Plakaten la til: *«Enhver tysk katolikk forstår i dag Adolf Hitler og vil stemme 'Ja' 12. november!»*

Vatikanet protesterte deretter mot nazistpartiets bruk av fotografiet til valgpropaganda.

Den 17. november 1933 krevde SA-* Gruppenführer* Franz Xaver Schwarz at nuntien skulle flyttes fra nuntiaturets eiendom i *Brienner Straße* 15. I følge Paul Ludwig Troosts planer ville eiendommen være nødvendig for partibygninger i nærheten av *[[Det brune hus|Braunes Haus]]*. Vassallo di Torregrossa ble deretter flyttet til *[[Palais Seyssel d'Aix]]* våren 1934. Som følge av *loven om gjenoppbyggingen av riket* (*Neuaufbau des Reiches*) av den 30. januar 1934 mistet Bayern og de andre tyske statene retten til å opprettholde sine egne diplomatiske legasjoner og akkreditere utenlandske ambassadører. Som et resultat ble nuntiaturet i München oppløst den 30. mai 1934. Egentlig skulle oppløsningen være en måned tidligere, men ble forskjøvet på grunn av den tilstundende helligkåring av den bayerske kapusiner Konrad von Parzham (1818-1894) i Roma, dit mange bayerske pilegrimmer skulle, og endel av dem hadde behov for tjenester fra nuntiaturet i München. 

Likevel fikk nuntius Vassallo di Torregrossa i utgangspunktet lov til å bli værende «som privatmann» i München mens han beholdt sine ekstraterritoriale rettigheter. I løpet av nazistatens tiltak mot den katolske kirke i Tyskland i 1935/1936, ransaket Berlins spesialadvokatembete, med bistand fra Gestapo, *Palais Seyssel d'Aix* fra den 1. til 3. oktober 1936. Da hadde den nazistiske kirkekampen i Tyskland eskalert i forbindelse med de omhyggelig iscenesatte og propagandistisk overdrevne valutarettssakene i 1935/36, som – sammen med moralrettssakene i 1936/37 – hadde til hensikt å fremstille det katolske religiøse og sekulære presteskap som korrupt og moralsk fordervet, og undergrave kirkens troverdighet.

Den 23. oktober 1936 forlot etter tilråding fra embedsmannen Ernst Freiherr von Weizsäcker erkebiskop Alberto Vassallo di Torregrossa stille og ubemerket München, Bayern og Det tredje rike.

### Siste livsfase, død
Resten av sitt liv bodde Alberto Vassallo di Torregrossa tilbaketrukket i sin hjemby San Cataldo sentralt på Sicilia i i Italia. I en periode samarbeidet han i i kirkens pastorale omsorg, ved å forvalte konfirmasjonens sakrament eller høre skriftemål. 

Han døde 93 år gammel, den 7. september 1959. 

Etter andre verdenskrig gjorde den bayerske delstatsregjering og politikere innenfor CSU forsøk på å gjenoppta diplomatiske forbindelser med Den hellige stol. Dette var ment å understreke Bayerns suverenitet. Slike forsøk ble imidlertid ikke støttet av verken Den hellige stol eller den tyske føderale regjering, og var mislykkede.

Den 27. april 2009 ble Monsignor Vassallos legeme gravd opp fra prestenes kapell på San Cataldo-kirkegården og plassert i en ny kiste, i nærvær av biskopen av Caltanissetta, monsignor Mario Russotto. Den 7. september, 50 år etter hans død, ble levningene gravlagt i moderkirken San Cataldo, ved siden av erkebiskop Cataldo Naros grav.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
* Erkebiskop *Alberto Vassallo di Torregrossa* (1865-1959) *1914

## Litteratur
* Michael F. Feldkamp: «Die Aufhebung der Apostolischen Nuntiatur in München 1934. Mit einem Anhang der Amtsdaten der Nuntien, Internuntien und Geschäftsträger 1786-1934», i: Reimund Haas/Karl Josef Rivinius/ Hermann-Josef Scheidgen (utg.): *Im Gedächtnis der Kirche neu erwachen. Studien zur Geschichte des Christentums in Mittel- und Osteuropa. Festgabe für Gabriel Adriányi* (Bonner Beiträge zur Kirchengeschichte 22), Köln/Weimar/Wien 2000, 185-234.
* Konrad Repgen: «Vom Fortleben nationalsozialistischer Propaganda in der Gegenwart. Der Münchener Nuntius und Hitler 1933», i: Pankraz Fried/Walter Ziegler (utg.): *Festschrift für Andreas Kraus zum 60. Geburtstag* (Münchener Historische Studien. Abteilung Bayerische Geschichte 10), München 1982, 455-476.

## Referanser