Armand-François-Marie de Charbonnel

**Armand-François-Marie de Charbonnel** O.F.M.Cap. (født 1. desember 1802 i Château du Flachat i Frankrike, død 29. mars 1891 i Crest i Drôme) var katolsk biskop av Toronto i Canada fra 1847 til 1860, og den eneste franske prelat som innehadde dette embedet.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født i Château du Flachat i Frankrike, og var den annhen sønn til Jean-Baptiste de Charbonnel, greve av Charbonnel, og Marie-Claudine de Pradier. Som tiåring ble han sendt til en skole drevet av basilianere i Annonay. Trass i farens ønske om at han skulle gå inn i det militære, dro han som syttenåring til Séminaire de Saint-Sulpice i Issy for å studere til prest.

### Prest, sulpicianer
Han ble ordinert den 17. desember 1825 i Paris,, den stedlige erkebiskop Hyacinthe-Louis de Quélen.

Armand Charbonnel ble medlem av sulpicianerne i 1826. Han ble professor i dogmatisk teologi og Den hellige skrift, og underviste ved de sulpicianske seminarer i Versailles, Bordeaux, Marseille og Lyon. Charbonnels inngripen under et arbeideropprør i Lyon i 1834 reddet byen fra ødeleggelse, men han ville ikke akseptere Æreslegionen for sin innsats.

### Canada
Armand-François-Marie de Charbonnel avslo gjentatte ganger utnevnelser til generalvikar eller til koadjutorbiskop for biskopene i Le Puy, Autun, Limoges og Bordeaux, samt som rektor ved seminaret i Grenoble. For å unngå slike utnevnelser bestemte han seg for å påta seg misjonsarbeid i Nord-Amerika og kom til *Séminaire de Saint-Sulpice* i Montreal sent i 1839. Der utmerket han seg som en begavet predikant ved store retretter før han for en kort til flyttet til Baltimore i Maryland rundt 1840 for å studere engelsk.

Fra 1840 til 1847 var Charbonnel sokneprest i menigheten *Vår Frue av Montreal*, og arbeidet blant irske immigranter. Da generalguvernør Sydenham foreslo at han skulle ta imot utnevnelse til en av Storbritannias kolonier, svarte han: *«Hvis jeghadde  ønsket om å bli biskop, ville jeg ikke ha forlatt Frankrike.»*

Charbonnel ble syk av tyfus og ble kalt tilbake til Frankrike for å komme seg. Da Charbonnel var helt frisk, aksepterte han stillingen som professor i teologi ved seminaret i Aix-en-Provence.

### Biskop av Toronto
Med biskop Michael Powers død i Toronto ba det kanadiske hierarkiet Propagandakongregasjonen i Roma om å utnevne Charbonnel. Pave Pius IX ordinerte ham personlig til biskop i Det sixtinske kapell i Vatikanet den 26. mai 1850. Medkonsekrerende var titulærerkebiskop Archbishop Domenico Lucciardi og titulærbiskop Giuseppe Maria Pietro Raffaele Castellani O.E.S.A. 

Biskop Charbonnel ankom Toronto den 21. september 1850. Han arbeidet for å gi bispedømmet et stabilt pastoralt og økonomisk grunnlag. Biskop Charbonnel, en veltalende predikant, følte seg likevel aldri egnet til å oppfylle biskopens ansvar på grunn av det språklige og kulturelle gap som eksisterte mellom ham og hans hjord.

Mye av Toronto bispedømmes gjeld ble betalt ned ved hjelp av penger fra hans fars eiendom i Frankrike. I løpet av sitt ti år lange bispeembede bygde han 23 kirker, organiserte *St. Vincent de Paul-selskapet* og grunnla viktige institusjoner: sykehus, barnehjem, eldrehjem og ungdomshjemr. Biskop Charbonnel brakte flere ordenssamfunn til bispedømmet for å ta seg av utdanning og sosialhjelp, blant andre skoleordenen Christian Brothers, de basilianske fedre og St. Josefsøstrene.

I 1856 fikk han Roma til å opprette bispedømmene London og Hamilton, avdelt fra vestlige og sørlige deler av bispedømmet Toronto. Charbonnel tilbrakte 13 måneder i Europa i 1857 til 1858 for å preke for troens utbredelse.

### Tilbake til Frankrike
Biskop Armand-François-Marie de Charbonnel trakk seg fra embedet den 26. april 1860 for å returnere til Frankrike og bli kapusiner. De sendte ham til novisiatet i Rieti. Den 1. oktober 1869 ble han utnevnt til titulærbiskop av *Sozopolis in Haemimonto* og deltok i Vatikankonsilet 1869–1870. Charbonnel bodde i Lyon og tjenestegjorde som hjelpebiskop for byens erkebiskop fra 1869 til 1880. 

I desember 1883 trakk han seg tilbake til kapusinerklosteret i Crest i Drôme.

### Død
I klosteret i Crest døde han den 29. mars 1891. Charbonnel ble gravlagt i det samme klosteret.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Biskop *Armand-François-Marie de Charbonnel*' O.F.M.Cap. (1802-1891) *1850

## Litteratur
* John S. Moir et Murray W. Nicolson, « Charbonnel, Armand-François-Marie de », i * Dictionnaire biographique du Canada*, vol. XII (de 1891 à 1900), Les Presses de l’Université Laval, 1990, p.198-200
* Jean LeBlanc, « Charbonnel a.f.m. », i *Dictionnaire biographique des évêques catholiques du Canada*, Ottawa, 2002, p 364-366  
* Jean-Baptiste-Arthur Allaire, *Dictionnaire biographique du clergé canadien-français*, Montréal : Imprimerie de l'École catholique des sourds-muets, 1908-1934 

## Referanser