open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Togrøvere

***Togrøvere*** er en norsk dokumentarisk spillefilm fra 2019 regissert av Martin Walther og produsert av Spætt Film AS for Aftenposten.

Filmen er spilt inn på sommer og vinter på Ranheim og rundt et rivningsklart hus på Hell. *Togrøvere* fikk produksjonstilskudd fra Norsk Filminstitutt på  kroner, med unge statister fra Trøndelag.

*Togrøvere* er basert på en sann historie om en guttegjeng fra Ranheim, ofte kalt «Ranheimsgjengen», som ble vinningskriminell. Handlingen er lagt til midten av 1990-tallet da en gjeng gutter som var utsatt for grov omsorgsvikt fra foreldre og barnevernet, ble nysgjerrig på hva som befant seg i godstogene. En av guttene ble med moren sin på jobb i NSB. Slik innhentet guttene informasjon og ble togrøvere i 1993. NSB avdekket stort svinn av varer på nordgående godstog med tognummer Gt&nbsp;5795 fra Trondheim til Fauske; dette godstoget var ofte lastet med brus og øl, og stoppet i nabolaget til guttegjengen. Guttene åpnet en ulåst godsvogn ute av syne for lokføreren, og forsynte seg med varer fra E.C. Dahls bryggeri i en periode på nærmere to år. Etter å ha fraktet bort tyvgodset arrangerte de fester. Dette skjedde hver kveld klokken åtte, gjennom to år. 

Men i 1995, etter lang etterforskning, ble politiets søkelys rettet mot en ubetjent togstasjon – Ranheim stasjon, lengst øst i Trondheim. NSB hadde funnet avskårne plomber og glasskår ved innkjøringsignalposten 500 meter fra Ranheim stasjon. Der gikk politiet til aksjon. Saken fikk en uventet vending da de skyldige viste seg å være ni gutter i 11–15 års-alderen, altså under den kriminelle lavalderen. I løpet av de to årene guttegjengen hadde vært i aktivitet som vinningsforbrytere, hadde de stjålet varer for  kroner.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Liste over statsledere i 1846

## Europa

## Nord-Amerika

## Sør-Amerika

## Oseania

## Eksterne lenker
* Current Rulers ABC 
* Herskere
* [CIDOB Foundation](http://www.cidob.org/es/documentacion/biografias_lideres_politicos/(filtro)/activos)
Eidsand

**Eidsand** er et sted ved Randsfjorden nord for Brandbu i Gran kommune. På stedet finnes en badestrand, som er svært populær på sommeren. I forbindelse med stranden er det bygget en stor parkeringsplass. Det finnes også busstilbud fra Landekspressen og skolebuss.

Vinter og vår er det mulig å gå over isen til øyene i nærheten, blant annet Kongeøya, hvor ifølge sagnet Olav Tryggvason skal ha blitt født ca. i år 963.

I Eidsand finnes det flere eneboliger og gårder. Landskapet har mye skog og dyrket mark.
Phyllocerus

***Phyllocerus*** er en slekt av biller som ligner på smellere (Elateridae). 

## Utseende
Middelsstore til ganske store (12-30 millimeter), mørke, avlange biller, dekkvingene kan være gulbrune. minner om litt kraftige smellere (Elateridae). Antennene er ganske tynne, litt fortykkede mot spissen hos hunnene, kamformede hos hannen, litt lengre enn hode + thorax. Pronotum er klokkeformet, bredere enn langt, bakhjørnene litt tilbaketrukne. Dekkvingene er nesten jevnbrede, men noen lengdefurer.
Larvene er slanke, blanke og rødlige, med tydelig avsatte rygg- (tergitter) og bukplater (sternitter), hodet er kraftig sklerotisert (hardt), forholdsvis lite, beina mangler nesten helt, bakkroppsspissen er skovlformet .
## Levevis
Larvene lever i jorda og eter planterøtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Europa, Midtøsten og også i det sørlige Afrika. 

## Systematisk inndeling
Slektyen kan også plasseres i råtevedbiller (Eucnemidae). I tillegg til disse finnes det tallrike arter i Afrika.
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien halvsmellere, Throscidae (=Trixagidae) eller råtevedbiller, Eucnemidae
***** Slekten ***Phyllocerus*** Lepeletier & Audinet-Serville, 1828 
****** *[[Phyllocerus bonvouloiri]]*
****** *[[Phyllocerus diversicornis]]* Pic, 1905
****** *[[Phyllocerus elateroides]]* (Ménétries, 1832) 
****** *[[Phyllocerus flavipennis]]* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
****** *[[Phyllocerus longipennis]]* Ferrari, 1869
****** *[[Phyllocerus ullmanni]]* Kirschberg, 1897

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fauna Europaea Web Service. Besøkt 16.12. 2019
* Bilde av ''Phyllocerus bonvouloiri''
* Bilde av ''Phyllocerus elateroides'' 
* Bilde av ''Phyllocerus flavicornis''
Eucnemis

***Eucnemis*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 

## Utseende
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), slanke, litt flate, svarte biller som ligner noe på smellere (Elateridae), føttene er gjerne rødlige. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er vanligvis store. Antennene er 11-leddete, ganske lange og kraftige, hos hunnene er de gjerne sagtakkede mens hannene ofte har kamformede antenner. Brystskjoldet (pronotum) er klokkeformet, bredere enn langt, noe hvelvet, med litt uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. **Beina** er temmelig korte.

**Larvene** finnes i to hovedtyper: den ene ligner larver av praktbiller (Buprestidae), er sylindrisk og tynnhudet med frembryst-segmentet (prothorax) kraftig oppsvulmet; den andre typen er parallellsidig, ganske flat, hard (sterkt sklerotisert), hodet er hardt og kileformet. Begge typene har beina sterkt redusert eller helt manglende. Munndelene er også nokså sterkt redusert, og larvene kan trolig bare ta til seg flytende føde.

## Levevis
De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. Larvenes munndeler synes bare å tillate flytende føde, og det er uvisst hva de faktisk spiser. Kanskje skiller larvene ut fordøyelsesenzymer, og tar opp oppløste næringsstoffer fra den omkringliggende veden. En annen mulighet er at de lever av slimsopper som vokser i veden. De larvene som er harde og flate kan ta seg fram gjennom ganske tett ved å presse seg mellom vedfibrene. Siden billene er avhengige av død ved er de truet av moderne skogbruksmetoder der lite døde greiner og stokker blir liggende igjen i skogen. De fleste norske artene står på Rødlisten over truede arter. De voksne billene kan fanges i ulike feller, men man finner dem sjelden. Dette kan skyldes at de er kortlivede, eller flyr lite, eller også at de er reelt sjeldne og truede arter.

## Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge finnes arten hull-råtevedbille ved Oslofjorden, men den er ikke vanlig.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien **[[råtevedbiller]]**, Eucnemidae Eschscholtz, 1829
***** Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
****** Stammen Eucnemini Eschscholtz, 1829
******* Slekten *[[Eucnemis]]* Ahrens, 1812
******** *[[Eucnemis americana]]* Horn, 1886 - Nord-Amerika
******** Hull-råtevedbille, *[[Eucnemis capucinus]]* Ahrens, 1812 - Europa
******** *[[Eucnemis zaitzevi]]* Mamaev, 1976 - Asia

## Litteratur

## Eksterne lenker
* 
* Oversikt over artene, med bilder
* Artsdatabanken, faktaark for hull-råtevedbille https://artsdatabanken.no/Taxon/Eucnemis/10422 Besøkt 16.12. 2019
*
Clive Exton

**Clive Exton** (født 1930, død 2007) var en britisk manusforfatter. Han skrev blant annet manus til Agatha Christies *[[Poirot]]* og P. G. Wodehouses *[[Jeeves and Wooster]]*.

NRK Fjernsynsteateret viste hans stykke *Jeg lar deg ikke glemme* i 1971.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Båhuslensk

**Båhuslensk** er dialekten som snakkes i landskapet Båhuslen (Bohuslän) i Sverige. Båhuslensk regnes tradisjonelt som en østnorsk dialekt tilhørende den norske dialektgruppen vikværsk ettersom Båhuslen var en del av Norge fram til 1658, men dialekten regnes i dag som en svensk dialekt pga. påvirkninga av talemålene i Halland og Västergötland. Noen kilder beskriver grenlandsk-vestfoldsk-østfoldsk-båhuslensk som ett felles språkområde.

Fram til 1658 var landskapet en del av Norge, og besto av to administrative områder, Ranrikesyssel (Viken) i nord og Älvsyssel i sør. Dette har hatt stor påvirkning på kulturlandskapet og dialektene i Båhuslen. Grensen mellom de to administrative landskapsdelene gikk gjennom Uddevalla og Havstensfjorden, hvilket også utgjør en grenselinje for mange dialektskilnader.

## Ordliste
Her er en ordliste over diverse forskjellige ord og uttrykk på båhuslensk, med oversettelse til standard rikssvensk:

## Referanser
Pactopus

***Pactopus*** er en slekt av biller som ligner på små smellere (Elateridae). De kan folde beina og antennene inn i groper på undersiden og får da en jevn overflate og kan ved første øyekast ligne på frø. Man kjenner bare én nålevende art, men flere fra fossiler.

## Utseende
Små biller (ca. 5 millimeter), mørk brunlige, kroppen avlang og noe flat, fint punktert og hårete. Hodet, brystskjoldet og dekkvingene slutter tett mot hverandre slik at hele billen får et jevnt, strømlinjeformet omriss. **Hodet** er dypt inntrukket i forbrystet og stikker seg lite fram. Fasettøynene er ovale, med grove fasetter, ofte mer eller mindre delt av en lengdelist i forkant.
Antennene er 11-leddete, de siste tre eller fire leddene er bredere enn de andre og danner en løs kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er klokkeformet, bredere enn langt, med tilbaketrukne bakhjørner. **Dekkvingene** er til sammen omtrent så brede som brystskjoldet, med fine lengdestriper. **Beina** er ganske korte, føttene kan foldest tilbake mot leggene og hele beina kan foldest inn i renner på undersiden av kroppen. 

**Larvene** er tynnhudete (lite sklerotiserte), hodet er lite med fremstrakte kjever.

## Levevis
Lite er kjent om økologien til disse billene, men både pupper og voksne individer er funnet under barken på døde trær. Mest trolig lever de av sopp.

## Utbredelse
Det er én nålevende art i Nord-Amerika. Flere fossile arter er beskrevet fra Europa og Asia.

## Systematisk inndeling
* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien Halvsmellere, Throscidae (=Trixagidae)
***** Slekten *Pactopus* LeConte, 1868 
****** *[[Pactopus americanus]]* Wickham, 1914 - fossil art 
****** *[[Pactopus avitus]]* Britton, 1960 - fossil art 
****** *[[Pactopus burmensis]]* Muona, 2019 - fossil art  
****** *[[Pactopus fafneri]]* Muona, 1993 - fossil art 
****** *[[Pactopus fasolti]]* Muona, 1993 - fossil art
****** *[[Pactopus horni]]* LeConte, 1868 - Nord-Amerika

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
* 
* ''Pactopus'' på FossilWorks, besøkt 16.12. 2019
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter, besøkt 16.12. 2019
Christinea

***Christinea*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Systematisk inndeling
Slekten er oppkalt etter entomologen Christine Maria Felicitas von Hayek, en eksepert på smellere.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 – store, brede, skjellkledte arter
****** Stammen Agrypnini Candéze, 1851
******* Slekten ***Christinea*** Gurjeva, 1987
******** *[[Christinea mirabilis]]* Gurjeva, 1987

## Eksterne lenker
*
Kunsten å gjøre det slutt

***Kunsten å gjøre det slutt*** (originaltittel: *Un fil à la patte*) er en fransk filmkomedie fra 2005 regissert av Michel Deville. Filmens forelegg er teaterstykket *Un fil à la patte* av den franske dramatikeren Georges Feydeau.

## Medvirkende
* Emmanuelle Béart : Lucette
* Charles Berling : Édouard de Bois d'Enghien
* Dominique Blanc : baronne Duverger
* Jacques Bonnaffé : Fontanet
* Mathieu Demy : Firmin
* Julie Depardieu : Amélie
* Sara Forestier : Viviane
* Stanislas Merhar : Irrigua
* Tom Novembre : Chenneviette
* Clément Sibony : Antonio
* Patrick Timsit : Bouzin
* Virginie Hocq : Émilie

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michel Deville

**Michel Deville** (1931–2023) var en fransk manusforfatter og filmregissør.

## Filmografi i utvalg
* 1958 – *Une balle dans le canon* (medregissør)
* 1961 – *Ce soir ou jamais*
* 1962 – *Adorable menteuse*
* 1963 – *[[For en kvinnes skyld (1963)|For en kvinnes skyld]]*
* 1963 – *[[Gangster, gull og flotte jenter]]*
* 1964 – *[[Lucky Jo]]*
* 1966 – *Il ladro della Gioconda*
* 1966 – *[[Martin Soldat]]*
* 1967 – *Zärtliche Haie*
* 1968 – *Benjamin*
* 1969 – *[[Bye bye Barbara]]*
* 1973 – *[[Bli rik og elsk med kvinner]]*
* 1977 – *L'apprenti salaud*
* 1978 – *Le Dossier 51*
* 1980 – *Le voyage en douce*
* 1981 – *Eaux profondes*
* 1983 – *[[Den ville gjengen (1983)|Den ville gjengen]]*
* 1985 – *[[Farlig lek]]*
* 1986 – *Le paltoquet*
* 1988 – *[[Private timer]]*
* 1990 – *Nuit d'été en ville*
* 1992 – *Toutes peines confondues*
* 1994 – *Aux petits bonheurs*
* 1997 – *La divine poursuite*
* 1999 – *La maladie de Sachs*
* 2002 – *Un monde presque paisible*
* 2005 – *[[Kunsten å gjøre det slutt]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thacana

***Thacana*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Kambodsja).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
****** Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
******* Understammen Athoina Candéze, 1860
******** Slekten ***Thacana*** Fleutiaux, 1936
********* *[[Thacana cambodiensis]]* (Fleutiaux, 1918)

## Eksterne lenker
*
Diplostethus

* 

***Diplostethus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
Middelsstore (ofte ca. 10 millimeter), avlange, blanke, mørkt brunlige smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, pronotum hvelvet med rundede sider, omtrent så langt som bredt, bakhjørnene noe tilbaketrukne. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine, skarpe punktstriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

## Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Denne slektens larver synes å være rovdyr.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
****** Stammen Elaterini Leach, 1815
******* Understammen Elaterina
******** Slekten ***Diplostethus*** Schwarz, 1907 
********* *[[Diplostethus meridanus]]* (Champion, 1896)
********* *[[Diplostethus opacicollis]]* Schaeffer, 1916
********* *[[Diplostethus peninsularis]]* (Champion, 1895)
********* *[[Diplostethus setosus]]* (Germar, 1824)
********* *[[Diplostethus texanus]]* LeConte, 1853

## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter. besøkt 16.12. 2019
*
Pseudoderomecus

***Pseudoderomecus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
En middelsstor, lang og smal, brun smeller. Antennene er tynne, litt over halve kroppslengden. Hodet er rundet med noe utstående fasettøyne. Pronotum er tydelige lengre enn bredt, firkantet med noe innsvungne sider, bakhjørnene skrått uttrukne, svært tett punktert. Dekkvingene er lange og smale med fine punkstriper.

## Utbredelse
Arten er utbredt i den neotropiske økosonen (Argentina og Chile).

## Systematisk inndeling
 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
****** Stammen Pomachiliini Candéze, 1859
******* Slekten ***Pseudoderomecus*** Fleutiaux, 1907 
******** *[[Pseudoderomecus fairmairei]]* (Candézé, 1878)

## Eksterne lenker
* Bilde av arten
*
Danmark under Kortbane-EM i svømming 2019

**[[Danmark]]** deltok under **[[Kortbane-EM i svømming 2019]]** i Glasgow i Skottland i Storbritannia fra 4. til 8. desember 2019.
__NOTOC__
## Medaljevinnere

: Svømmere som bare deltok i innledningsheatene og mottok medaljer.

## Referanser
Paraoedostethus

***Paradoedostethus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). 

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra California.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
****** Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
******* Slekten ***Paraoedostethus*** Van Dyke, 1932
******** *[[Paraoedostethus relictus]]* Van Dyke, 1932

## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
*
Brachygonus

***Brachygonus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, fint hårete, brunlige til svarte smellere. Hodet er rundet, forholdsvis lite. Antennene er litt sagtakkede, noe kortere enn hode + pronotum. Pronotum er nokså bredt, omtrent så langt som bredt, rundet med bakhjørner som stikker rett bakover. Dekkvingene er smale, noe avsmalnende bakover.

## Levevis
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Denne arten finnes i skog.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa og Asia.

## Systematisk inndeling
 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
****** Stammen Ampedini 
******* Slekten ***Brachygonus*** Buysson, 1912 
******** *[[Brachygonus bouyoni]]* (Chassain, 1992)
******** *[[Brachygonus campadellii]]* Platia & Gudenzi, 2000 - Italia og Spania
******** *[[Brachygonus frater]]* Wurst, 1995
******** *[[Brachygonus gratiosus]]* Platia & Schimmel, 1991 - Hellas og Nære Østen
******** *[[Brachygonus hadullanus]]* Wurst, 1995
******** *[[Brachygonus megerlei]]* (Lacordaire, 1835) - Sør- og Mellom-Europa
******** *[[Brachygonus meraculus]]* (Reitter, 1889) - Hellas
******** *[[Brachygonus ruficeps]]* (Mulsant & Guillebeau, 1855) - Sør- og Mellom-Europa
******** *[[Brachygonus ruficepsoides]]* Platia & Gudenzi, 2002
******** *[[Brachygonus vesticornis]]* (Kishii, 1957)

## Eksterne lenker
* Fauan Europaea Web Service, besøkt 16.12. 2019
*
Deronocus

***Deronocus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Levevis
Deenn arten lever på tørr buskmark. De voksne billene kommer til lys.

## Utbredelse
Arten er kjent fra California og fra Baja California, Mexico.

## Systematisk inndeling
Navnet var først publisert som "Deroconus" på grunn av en trykkfeil, men dette navnet var opptatt av en slekt av snutebiller.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 – store, brede, skjellkledte arter
****** Stammen Monocrepidiini Candéze, 1859
******* Slekten ***Deronocus*** Johnson, 1997 
******** *[[Deronocus sleeperi]]* (Becker, 1973)

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Serie A 2019–2020

**Serie A 2019–2020** i italiensk toppdivisjon i fotball begynte 24. august 2019 og blir avsluttet 24. mai 2020. De nyopprykkede lagene var Brescia, Hellas Verona og Lecce.
## Tabell

## Klubbinfo

### Trenerbytter

## Resultattabell

## Utmerkelser
### Månedlig

### Årets

## Statistikk

## Referanser
VM i hurtig- og lynsjakk 2019

**VM i hurtig- og lynsjakk 2019** ble avholdt i perioden 25.–30. desember 2019 i Moskva i Russland.

Nordmannen Magnus Carlsen vant begge mesterskapene og tok dermed sin tredje tittel i hurtigsjakk og sin femte tittel i lynsjakk. Mesterskapet i hurtigsjakk ble spilt fra 26. til 28. desember mens verdensmesterskapet i lynsjakk ble spilt 29. og 30. desember. Lynsjakktittelen ble vunnet etter omspill mot amerikanske Hikaru Nakamura, som endte på like mange poeng. 

Før påmeldingsfristen gikk ut 22. desember avslørte arrangøren at blant andre regjerende mester Magnus Carlsen, Levon Aronian, Anish Giri, Hikaru Nakamura, Maxime Vachier-Lagrave, Wang Hao, Aleksandra Kostenjuk, Kateryna Lagno, Humpy Koneru, Marija Muzytsjuk, Pia Cramling, Tan Zhongyi og Antoaneta Stefanova ville delta.

## Format
Hurtigsjakkturneringen var en 15 runder monradturnering over tre dager, mens lynsjakken var på 21 runder over to dager.

## Resultater

### Hurtigsjakk
:*Stilling etter runde 15 av 15*

### Lynsjakk
:*Stilling etter runde 21 av 21*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saltamartinus

***Saltamartinus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
Store (gjerne 25-35 millimeter), kraftige, mørkbrune, rødbrune eller gule smellere, kroppen gjerne med lyse tegninger. Hannene har korte, kamformede antenner, også hunnens antenner er kamformede, men med kortere tenner. Pronotum er oftest litt lengre enn bredt, rundet med rett, spisst tilbaketrukne bakhjørner. dekkvingene har fine punktrader.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Brasil i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
****** Stammen Hemirhipini Candéze, 1857 
******* Slekten ***Saltamartinus*** Casari, 1996
******** *[[Saltamartinus decorus]]* (Candèze, 1857)
******** *[[Saltamartinus perroudi]]* (Candèze, 1874)
******** *[[Saltamartinus scriptus]]* (Candèze, 1900)
******** *[[Saltamartinus viduus]]* (Chevrolat, 1867)

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Saltamartinus scriptus''
*
Vitenskapsåret 1523

**Vitenskapsåret 1523** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1523.

## Geografi
* januar − Maximilianus Transylvanus fikk publisert verket «De Moluccis Insulis» (*Om Molukk-øyene*), den første beretningen om Magellans jordomseiling. Köln.

## Musikkteori
* Pietro Aron fikk publisert verket «Thoscanello de la musica», med skiftet fra et lineært tonebilde til flertonighet. Venezia.

## Medisin
* Jacopo Berengario da Carpi fikk publisert læreboken «Isagogæ breves perlucidæ ac uberrimæ in anatomiam humani corporis a communi medicorum academia usitatam», om menneskets anatomi. Bologna.
* Thomas Linacre fikk publisert en oversettelse til engelsk av Galens verk «De naturalibus facultatibus». London.

## Fødsler
* 15. april − Blaise de Vigenère (død 1596), fransk kryptolog, alkymist og astrolog.
* Ukjent dato − Gabriele Falloppio (død 1562), italiensk lege.

## Dødsfall

## Referanser
Scutellathous

***Scutellathous*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
Middelsstore (11-16 millimeter), avlange og slanke, blanke, rødbrune smellere. Antennene er tynne og omtrent så¨lange som hode + pronotum. Pronotum er firkantet, betydelig lengre enn bredt, bakhjørnene butt uttrukne. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper.

## Levevis
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, men artene har blitt funnet i fuktige, eviggrønne skoger i fjellene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan, Kina, Korea og Taiwan).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
****** Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
******* Understammen Athoina Candéze, 1860
******** Slekten ***Scutellathous*** Kishii, 1955
********* *[[Scutellathous comes]]* (Lewis, 1894) - Japan
********* *[[Scutellathous habenularis]]* Liu & Jiang, 2019 - Kina 
********* *[[Scutellathous horior]]* Kishii, 1955
********* *[[Scutellathous nanlingensis]]* Liu & Jiang, 2019 - Kina
********* *[[Scutellathous porrecticollis]]* (Lewis, 1894)
********* *[[Scutellathous quadrata]]* Liu & Jiang, 2019 - Kina
********* *[[Scutellathous spinosus]]* Platia & Schimmel, 2007 - Taiwan
********* *[[Scutellathous yamashitai]]* Arimoto, 1992 - Taiwan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Proloboderus

***Proloboderus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, mørke smellere.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Paraguay)

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
****** Stammen Ampedini
******* Slekten ***Proloboderus*** Fleutiaux, 1912 
******** *[[Proloboderus crassipes]]* Fleutiaux, 1912

## Eksterne lenker

*
EFL Championship 2019–2020

**[[EFL Championship]] 2019–2020** begynte 2. august 2019. De lagene som rykket ned fra Premier League 2018/19 var Cardiff City, Fulham og Huddersfield Town, og de som rykket opp fra League One var Luton Town, Barnsley og Charlton.

## Tabell

## Klubbinfo

### Trenerbytter

## Resultattabell

## Månedens manager og spiller

## Statistikk

## Referanser
Peralampes

***Peralampes*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

## Utbredelse
Artene er utbredt i den neotropiske økosonen (Panama).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien smellere, Elateroidea
**** Familien smellere, Elateridae
***** Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 eller Dendrometrinae
****** Stammen Anaissini Golbach, 1984
******* Slekten ***Peralampes*** Johnson, 2002
******** *[[Peralampes abnormis]]* (Candèze, 1863) 
******** *[[Peralampes melanoxanthus]]* (Candèze, 1865)
******** *[[Peralampes occiduus]]* (Erichson, 1847)
******** *[[Peralampes restinctus]]* (Champion, 1896)
******** *[[Peralampes vestitus]]* (Champion, 1896)

## Eksterne lenker
*
«Mr Shoppy One»

**«Mr Shoppy One»** var en svensk bilferge som i perioden 2008–2009 kjørte mellom Sarpsborg og Kålvik i Strömstad, og i perioden 2009–2010 mellom Tønsberg og Kålvik for Orvelin Group. Da skipet gikk mellom Tønsberg og Sverige, fikk ikke taxfree-butikken om bord lov til å selge alkohol, noe som medførte en kraftig nedgang av passasjerer, og fergeruten Sarpsborg/Tønsberg–Kålvik gikk til slutt i 2010 konkurs.

## Historikk
2001: Skipet ble bygd på Panagiotakis Bros i Hellas, og ble dermed døpt «Agios Andreas II» og trafikkerte ruten Pireus–Agina.

2004: Skipet ble leid ut til å gå mellom Sami og Neapolis i Hellas.

2005: Den 21. februar ble skipet solgt til Atlas V Shipping, trafikkerte ruten Kythira Island–Neapolis, i Hellas. Skipet gikk på grunn og måtte repareres ved Chalkisvarvet, men kom fort tilbake i fergetrafikk. Senere ble hun døpt om til «Andreas II» og trafikkerte Neapolis–Kythera.

2007: Skipet ble solgt til det svenske fergerederiet Orvelin Group AB og ble omdøpt til «Mr Shoppy One».

2008: I april startet skipet sin rute som harryferge mellom Sarpsborg og Kålvik i Strömstad.

2009: Fergen endrer bortehavn, og starter sin fergerute mellom Tønsberg og Kålvik. Denne gang uten tillatelse til å selge alkohol.

2009: Skipet pusser opp mellomdekket, slik at ytterligere 33 biler skal kunne få plass.

2010: Pga. forbudet mot å selge alkohol om bord går fergen konkurs, og fergeruten Tønsberg-Kålvik blir lagt ned.

2011: Skipet blir solgt til Orvelin Shipping i Hellas og døpes om til «Aqua Spirit».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Villedelse

**Villedelse** betyr å føre på villspor, lure eller lede noen til å tro noe som ikke er i samsvar med virkeligheten. Militær villedelse er som regel førsøk på å få fienden på villspor i forhold til den virkelige taktiske eller strategiske situasjonen. Den beste måten å få dette til på, er å forsterke de forestillinger som man tror fienden allerede har om situasjonen. Det er en form for strategisk bruk av informasjon (desinformasjon), og overlapper med Psykologisk krigføring, Informasjonskrigføring og Desinformasjon. En krigførende part som faller for fiendens villedelse, vil tape tillit til egen ledelse så snart virkeligheten erkjennes, og det oppstår mulighet for nøling og manglende besluttsomhet hos ledelsen. 
Det finnes også mange sivile eksempler på villedelse.

## Eksempler på militær villedelse
### [[Strategisk nivå]]

Under forberedelsene til invasjonen i Normandie i 1944, utførte de allierte en av de største villedelsesoperasjoner i historien, Operasjon Bodyguard, noe som hjalp til med å oppnå strategisk overraskelse.

### [[Taktisk nivå]]

Fil:F-16_mockups_on_fake_runway_Spangdahlem_AB_1985.JPEG|Falsk rullebane med falske fly
Fil:45th Separate Engineer-Camouflage Regiment - Tochka-U mock-up (2).jpg|Falsk SS-21 taktisk missil
Fil:45th Separate Engineer-Camouflage Regiment - T-72 mock-up (2).jpg|Falsk T-72 stridsvogn
Fil:RIAN archive 842938 Military exercises of Guards Engineer Brigade and Engineer Camouflage Regiment of Russian army.jpg|Falske luftvernmissil
Fil:Aircraft preparation - Russia (6).jpg|Klargjøring av en fly-imitasjon


## Se også
* Kamuflasje

## Referanser


### Kilder
* Lars Ulfving: Den stora maskeraden - sovjetrysk militär vilseledning, Försvarshögskolan, Stockholm 2000. ISBN 91-87136-63-5, ISSN 1403-2120.
Mobilitet (militær)

**Mobilitet** i militære termer refererer seg til muligheten av at et våpensystem, kampenhet, eller en væpnet makt er i stand till å gå mot et militært mål. Kampstyrker med en høyere mobilitet er i stand til å bevege seg raskere, og/eller på tvers av mer fiendtlig terreng, sammenlignet med en styrke av lavere mobilitet.

Mobilitet er ansett som en viktig del av  moderne krigføring, som evnen til å levere våpensystemer eller kampavdelinger til sine mål, raskt kan ofte bety forskjellen mellom seier og nederlag. Hærer rundt om i verden har massivt økt mobilitet over de siste hundre år. Under  første Verdenskrig, for eksempel, kunne de fleste kampavdelinger bare flytte seg på slagmarken like raskt som en soldat kunne gå I møte med overveldende ildkraft presentert av maskingevær og artilleri, resulterte dette ofte i stillstand og manglende evne til å utmanøvrere fiendildgivingsen. Under andre verdenskrig, hadde mobilitet på slagfeltet kraftig forbedret seg med utviklingen av stridsvognen, og med mekaniserte kjøretøy, for å flytte styrker til, fra, langs og på tvers av lagfeltet selv under brann.

## Mobilitetskorridor
En **mobilitetskorridoren** er et område hvor en militær styrke vil være kanalisert på grunn av terrengets restriksjoner. Det gir styrken mulighet til å kapitalisere på prinsipper av masse og hastighet, Korridoren bør være relativt fritt for hindringer.

 

#

## Se også

* Flaskehals

## Referanser
Mobil’nost’ 2004

**Mobil'nost' 2004** (russisk:«Мобильность-2004») (norsk:Mobilitet-2004) var en russisk militærøvelse på strategisk nivå som ble gjennomført i løpet av juni måned 2004.
Øvelsens hensikt var å kontrollere de væpnede styrkers evne til overføring av styrker fra vest til øst innen Russland, og samlingspunktet var øvingsfeltet Sergeevskij nær Ussuriysk i Primorsk kraj i nåværende Østre militærdistrikt. En gruppe terrorister var satt opp som fiende, og etter samling ble styrkene testet i evnen til forfølgelse, omringning og ødeleggelse av disse fiendtlige gruppene. Mer en 900 soldater deltok med et hundretalls pansrede kjøretøy og fly/helikoptre. Blant andre deltok et stormlandekompani fra 61. marineinfanteribrigade.

## Referanser
Vokalensemblet Multa Paucis

**Vokalensemblet Multa Paucis** er et norsk damekor fra Bergen med ca 16 sangere. Korets medlemmer er i hovedsak studenter og unge voksne i alderen 19-31, og er alle tatt opp på bakgrunn av opptaksprøver og egnethet. Navnet Multa Paucis er latin, og betyr *å si mye med lite*.

Multa Paucis ble startet i 2008 av dirigent Mikael Ringstad Hedne, som per 2023 fortsatt er korets kunstneriske leder.

Korets repertoar består primært av norsk tradisjonsmusikk og nordisk samtidsmusikk. Multa Paucis er et av svært få norske kor som fremfører tradisjonsmusikk med et klangideal og en oppføringspraksis inspirert av kveding. Det medfører også at korets arrangementer og fremførelser av tradisjonsmusikk skiller seg fra det som ofte ellers blir gjort. Et eksempel på dette er at mange av arrangementene er improvisert frem av korets sangere og dirigent. Sammen med folkemusikkorkesteret Kvarts ble de nominert til Folkelarmprisen 2022 i åpen klasse for albumet *Ved myrke midnattstid*.

## Meritter
Multa Paucis har de senere årene deltatt i flere konkurranser, og oppnådd svært gode plasseringer

* 2019: European Choir Games (Gøteborg) – 2. plass, folklore (gold medal)
* 2019: Grand Prix of Nations (Gøteborg) – 8. plass, folklore (gold medal)
* 2018: Grieg International Choir Festival (Bergen) – 1. plass, folk music
* 2018: Syng for oss (Bergen) – 1. plass, damekor
* 2016: Grieg International Choir Festival (Bergen) – 3. plass, folk music
* 2016: Syng for oss (Bergen) – 1. plass, damekor

## Diskografi

* 2021: *Ved myrke midnattstid* – Multa Paucis & Kvarts (Kvarts 050)
* 2023: *Iris: Fra Nystedt til Nystev* – Multa Paucis & Mikael Ringstad Hedne (MV612)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Korets nettside
Megodontus

***Carabus (Megodontus)*** er en underslekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utseende
Underslekten omfatter nokså store (gjerne ca. 30 millimeter), avlange *Carabus*-arter. Artene er svarte, oftest med tydelig, men ikke svært sterk metallglans, gjerne med metallisk farget ytterkant på dekkvingene. Dekkvingene er ovale og har lite utpreget skulptur. 

## Levevis
Artene kan finnes mest i skog. De er forholdsvis trege, nattaktive, bakkelevende rovdyr.

## Systematisk inndeling
Listen følger 

* ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** familien  ** [[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** underfamilie **[[jordløpere]]** Latreille, 1802 Carabinae Latreille, 1802
****** stammen **[[Carabini]]** Latreille, 1802
******* slekten *[[Carabus]]* Linnaeus, 1758
******** Underslekten *Megodontus* Solier, 1848 
********* *[[Carabus aurolimbatus]]* Dejean, 1829
********* *[[Carabus avinovi]]* Semenov & Znojko, 1932
********* *[[Carabus blakistoni]]* Newman, 1858
********* *[[Carabus bonvouloirii]]* Chaudoir, 1863 
********* *[[Carabus caelatus]]* Fabricius, 1801
********* *[[Carabus croaticus]]* Dejean, 1826
********* *[[Carabus danilevskii]]* Obydov, 1993 
********* *[[Carabus exaratus]]* Quensel, 1806
********* *[[Carabus germarii]]* Sturm, 1815
********* *[[Carabus imperialis]]* Fischer von Waldheim, 1823
********* *[[Carabus kantaikensis]]* Géhin, 1885
********* *[[Carabus kolbei]]* Roeschke, 1897
********* *[[Carabus leachii]]* Fischer von Waldheim, 1823
********* *[[Carabus obovatus]]* Fischer von Waldheim, 1828
********* *[[Carabus planicollis]]* Küster, 1846
********* *[[Carabus purpurascens]]* Fabricius, 1787
********* *[[Carabus sajanus]]* Breuning, 1927
********* *[[Carabus schoenherri]]* Fischer von Waldheim, 1820 
********* *[[Carabus septemcarinatus]]* Motschulsky, 1860
********* *[[Carabus stroganowi]]* Zoubkoff, 1837
********* *[[Carabus tuvensis]]* Shilenkov, 1996
********* *[[Carabus vietinghoffi]]* Adams, 1812
********* Fiolett jordløper, *[[Carabus violaceus]]* Linnaeus, 1758

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fauna Europaea web service. Besøkt 16.12. 2019
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter. Besøkt 16.12. 2019
*
Steinsfoss Tømmerrenne

**Steinsfoss tømmerrenne** er en 4 km lang renne laget i tre, som tidligere ble brukt til å fløte tømmer langs elva Otra i Vennesla kommune. Tømmerrenna ligger mellom demningen Beihølen og Steinsfoss kraftverk, og deler av strekningen er parallell med museumsjernbanen Setesdalsbanen. Fra 2010-tallet er den mye brukt av turgåere. 

## Historikk
Tømmerrenna ble bygget mellom 1954 og 1957 da Steinsfoss kraftverk ble bygget, og vannstanden i elva ble lav mellom kraftstasjonen og demningen som ligger rundt 4 km lenger opp i elva. Tømmer som ble fløtt i elva, ble ledet i renna mellom demningen og kraftstasjonen. Transport av tømmer i renna opphørte i 1981, og tømmeret ble fraktet på vei i stedet for i elva.  

I 1984 ble renna vederlagsfritt overdratt fra e-verket til stiftelsen Steinsfoss tømmerrenne. Stiftelsen mottok også 800 000 kr, den samme summen det ville kostet å rive hele renna. Pengene har blitt brukt til vedlikehold av renna, men i senere år har både Vennesla kommune og Vest-Agder fylkeskommune støttet vedlikeholdet.

Utover 2010-tallet har renna og områdene Kringsjå og Paulen, som ligger langs elva, blitt svært populære turmål.

Tømmerrenna går gjennom Knudansheia naturreservat i Iveland kommune, og i forskriften for reservatet er det klargjort at alt nødvendig vedlikehold kan utføres. 

## Bilder

Steinsfoss Tømmerrenne 1.jpg|Sett fra Steinsfoss kraftstasjon. Vannføringen er høyere enn normalt. Over tømmerrenna ses Setesdalsbanen og oppe til venstre er Paulen bru for jernbanen.
Steinsfoss Tømmerrenne 2.jpg|Sett fra veibro ved kraftstasjonen. I fjellsiden i bakgrunnen er nødutløp for kraftstasjonen.
Timerpassbridge - panoramio.jpg|Retning sør ved sørligste bro.
Steinsfoss Tømmerrenne 3.jpg|Steinsfoss tømmerrenne i november 2015. Bildet er tatt ved Vrengen, nord for Kringsjå.


## Referanser

## Eksterne lenker
* Turbeskrivelse i ut.no
* Om tømmerrenna hos Visit Norway
* Tømmerrenna i kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Farlig lek

***Farlig lek*** (originaltittel: *Péril en la demeure*) er en fransk erotisk drama-thriller fra 1985, regissert av Michel Deville. Filmens forelegg er romanen *Sur la terre comme au ciel* av den franske forfatteren René Belletto.

## Handling
David Aurphet, en gitar-lærer som sliter økonomisk, skal gi leksjoner til Viviane Tombsthay, datteren til et velstående ektepar. David begynner snart en affære med Vivianes mor Julia.

David mottar senere en anonym video, med bevis på hans affære. Julia sier at hun også har mottatt en lignende video. Men senere inviterer Julia ham hjem til henne når ektemannen hennes, Graham, er bortreist. Men David dukker opp, men oppdager Graham som ønsker å drepe ham.

## Medvirkende
* Christophe Malavoy : David Aurphet
* Nicole Garcia : Julia Tombsthay
* Michel Piccoli : Graham Tombsthay
* Anémone : Edwige Ledieu
* Richard Bohringer : Daniel Forest
* Anaïs Jeanneret : Viviane Tombsthay
* Jean-Claude Jay: le père de David
* Hélène Roussel : la mère de David
* Daniel Vérité : l'agresseur
* Franck de Lapersonne : le vendeur de guitares

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Statutes of Iona 1609

**Statutes of Iona** (Vedtekter av Iona) vedtatt i Skottland i 1609, var en rekke bestemmelser som siktet til å utrydde det skotsk-gælisk språk, ødelegge den tradisjonelle norrøn-gælisk kultur og undertrykke folket på øyene og vestkysten av Skottland.

## Vedtagelse
Vedtektene ble stiftet på et ting holdt av den protestantiske biskop Andrew Knox i Iona 24. august 1609.

## Vedtektenes innhold
Blant bestemmelsene var:
# Installasjon av et protestantisk presteskap i sognene på øyene og vestkysten av Skottland.
# Forbud mot import og salg av vin og whisky, bortsett fra til høvdinger og andre herrer som fikk lov til å kjøpe vin og brennevin fra lavlandet til husholdningsbruk.
# Utdanning av barna til enhver «gentleman eller yeoman», som er i besittelse av mer enn seksti storfe, på skoler i lavlandet der de kan lære å snakke, lese og skrive engelsk.
# Forbud mot å ta arkebuser og pistoler ut av sine egne hus, eller skyte på hjort, harer eller fugler.
# Forbud mot barder og andre bærere av den tradisjonelle kulturen og at alle slike personer skulle pågripes, settes i gapestokken og bortvises fra øyene.
# Forbud mot å beskytte flyktninger.
Kilde:

## Siktemål
Siktemålet ved vedtektene var å utrydde det skotsk-gælisk språket, ødelegge den tradisjonelle norrøn-gælisk kulturen og undertrykke folket på øyene og vestkysten av Skottland under den anglo-normanniske elite i lavlandet. Som et resultat adopterte noen klaner, som MacDonalds of Sleat og MacLeods of Harris, den nye religionen. Andre klaner, særlig MacLeans of Morvern & Mull, MacDonalds of Clanranald, Keppoch, Glengarry og Glencoe, forble resolutt romersk-katolske.

## Referanser
Nationella operativa avdelningen

**Nationella operativa avdelningen** (**NOA**) er en avdeling i Polismyndigheten, etablert i januar 2015 som erstatning for den tidligere Rikskriminalen.

NOA leder Polismyndighetens operative aktivitet og kan beslutte om innsatser og ressursforsterkninger i hele landet i ulike typer av aktiviteter. Den har det som betegnes som «funksjonsansvar», inklusive personalansvar og resultatansvar, for Nationella insatsstyrkan, Polisflyget, det nasjonale bombevernet og seksjonen for særskilte innsatser.  Innenfor avdelingen finnes også det arbeidsoppdrag som den tidligere sentrale grensekontrollenheten utførte.

Avdelingen er tillagt rollen som Polismyndighetens kontaktpunkt mot Säkerhetspolisen, Försvarsmakten og Försvarets radioanstalt.

NOA etterforsker:

* Kulturarvforbrytelser
* Krigsforbrytelser
* Artsvernforbrytelser (CITES-overtredelser)
* Immaterialrettslige forbrytelser
* Hvitvasking
* Korrupsjonsforbrytelser

Innenfor avdelingen er det enheter for:

* operativ virksomhet
* etterforskning
* etterretning
* internasjonale spørsmål
* forarbeid

## Kilder

* Politiets faktablad ''Den nye politimyndigheten'', 2015, lest 2015-12-18
* Politiets annonse etter sjef for den nasjonale operative avdelingen, 2014
Infiltrasjonstaktikk

**Infiltrasjonstaktikk** er en manøver der infanteri kringgår og isolerer fiendtlige støttepunkt (altså *unnviker* strid) og fortsetter på dypet
av fiendens teig der tyngre bevæpnede styrker kan angripe fienden med tyngre våpen. Denne tanken om at angripende styrke omgår fienden i stedet for å angripe fikk etter hvert generelt stort gjennomslag i militær taktikk.

Taktikken ble utviklet av tyskerne under første verdenskrig og ble anvendt under 'operasjon Michel' på vestfronten i mars 1918 der såkalte *Stosstruppen* (støt-tropper eller stormtropper) ble satt inn for å løse opp den låste situasjonen med skyttergravskrig under våroffensiven i 1918. Militære beslutninger ble delegert ned til tropps størrelse, og enheter ble satt opp med tanke på ild og bevegelse. Taktikken hadde fremgang på taktisk nivå, men på denne tiden ble det for lite resursser til å omsette denne fremgangen til strategisk nivå. Skulle man lykkes her, behøvdes blant annet stridsvogner.

Infiltrasjonstaktikken ble doktrine i den tyske hæren under andre verdenskrig. Infiltrasjonstaktikk krever godt utdannede soldater og befal, og mekaniserte styrker med stridsvogner som tillemper infiltrasjonstaktikk er en av basiskomponentene i lynkrig.

## Se også
* Oppdragstaktikk

## Referanser
Isaura Menin

**Isaura Fernanda de Almeida Menin** (født 1. juni 1994 i Concórdia) er en brasiliansk håndballspiller, som spiller for den spanske klubben .

Hun ble tatt ut til å representere det brasilianske landslaget under Håndball-VM 2019 i Japan.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eksfiltrasjon (militært)

**Eksfiltrasjon** (også **eksfiltrering** eller **exfil**) er prosessen med å fjerne personell når det er ansett som viktig at de umiddelbart må bli flyttet ut av et fiendtlig miljø og tatt med til et område som er enten tatt eller kontrollert av vennlig personell.

Det er i hovedsak to typer eksfiltrasjon:
* **Vennlig**: Personen som er involvert er villig og er forventet å samarbeide med personell for å gjennomføre operasjonen.
* **Fiendtlige**: Personen som er involvert er ikke villig til å bli eksfiltrert, slik at det må benyttes kraftig tvang med muligheter/sannsynligheter for å engasjere fiendtlig personell i et område, enten i og/eller rundt eksfiltreringssonen.

Et eksempel på en fiendtlig eksfiltrering var transport til Israel for prøving av den tyske Nazi krigsforbryter Adolf Eichmann av Israels Mossad-agenter den 11. mai 1960. 
Et eksempel på en vennlig **eksfiltrering** var den felles USAs Central Intelligence Agency-Kanadiske regjeringens operasjon for å smugle diplomatisk personell ut av det revolusjonerende Iran i 1980.  Operasjonen ble senere kjent som den Canadian Caper.

## Referanser
Lígia Costa

**Lígia Costa Maia da Silva** (født 14. mars 1996 i Rio de Janeiro) er en brasiliansk håndballspiller, som spiller for den polske klubben .

Hun ble tatt ut til å representere det brasilianske landslaget under Håndball-VM 2017 i Tyskland.

## Meritter
* Sommer-OL for ungdom 2014 – 4.-plass

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Theodor Adeler

**Theodor Adeler** (1747–1826) var en dansk godseier og kammerherre. 

Han ble født på Gundetved (Selchausdal) på Sjælland som sønn av senere stiftamtmann i Christianssand, Frederik Adeler og hustru Anna Beate Rosenkrantz. Adeler ble i 1764 sekondløytnant og 1772 premierløytnant i sjøetaten, men på grunn av svakelig helbred innga han i 1774 sin ansøkning om avskjed. Året etter giftet han seg i Nørretranders med Frederikke Ferdinandine Benzon (1754–1828) og fikk samme år tittelen kammerherre. 

## Gårdbruker
Snart etter køpte han hovedgårdene Ullerup og Overgård på Mors, samtidig som han kjøpte ut sine medarvinger av Sohngårdsholm ved Ålborg. Han avskaffet hoveriet, og skal som godseier ha virket til bondestandens beste. I 1789 mottok han den store gullmedalje for sine fortjenester med landbruket.  

## Til Frankrike
Pga. helbredet reiste han i 1800 med familien til Frankrike hvor han kjøpte godset Gromelle i nærheten av Avignon. Her fortsatte han sine bestrebelser for landbrukets fremme, og fikk blant annet opprettet et hospital for syke hester og kveg, som pga. alder var blitt uskikket til å arbeide. I 1815 ble godset, som også gikk under betegnelsen *le petit Danmarc*, angrepet og plyndret av opprørere som raste mot lutheranere og reformerte (*Deuxième Terreur Blanche*). Adeler ble såret under tumultene og så seg nødsaget til å flykte og gå i skjul i Avignon. Han vendte først tilbake da den nye franske forordning som utkom 5. september året etter, la en demper på de opprørske gemyttene.   
Adeler, som var en kunnskapsrik mann, hadde en fin boksamling. Han døde på Gromelle i 1826, og ble begravet samme sted.

## Referanser