open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wilhelm Michel Ellis

**Wilhelm Michel Ellis** (født 10. oktober 1926 i Willemstad på Curaçao i De nederlandske Antiller; død 24. september 2003 i Willemstad) var en nederlandsk katolsk biskop av bispedømmet Willemstad.
## Liv og virke
### Prest
Wilhelm Michel Ellis ble ordinert til prest den 24. oktober 1953. 
### Biskop av Willemstad
Den 7. august 1973 ble han utnevnt til biskop av Willemstad. Ellis var den andre biskopen av bispedømmet Willemstad og den første som kom fra Curaçao. Hans bispeordinasjon fant sted den 25. november 1973. Hovedkonsekratoren var hans forgjenger, Johannes Maria Michael Holterman O.P.. Medkonsekratorer var erkebiskop Luigi Barbarito, apostolisk nuntius til Haiti, og Samuel Emmanuel Carter S.J., erkebiskop avKingston i Jamaica. 

På slutten av 1999 tilbød Ellis sin fratredene av helsemessige årsaker. Den 24. juni 2000 utnevnte pave Johannes Paul II da Luigi Antonio Secco til koadjutor. 

Biskop Wilhelm Michel Ellis gikk av den 11. oktober 2001, dagen etter sin 75-årsdag.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
* Erkebiskop Raffaele Forni (1906-1990) *1953
* Biskop Joannes Maria Michael Holterman O.P. (1906-1988) 1957
* Biskop *Wilhelm Michel Ellis* (1926-2003) *1973

## Referanser
Johannes Maria Michael Holterman

**Joannes Maria Michael Holterman** (1906–1988) var en nederlandsk prelat og katolsk biskop på Curaçao.
## Liv og virke
### Prest
Joannes Holterman ble ordinert til prest den 15. juli 1931; han tilhørte dominikanerordenen.
### Apostolisk vikar av Curaçao  og titulærbiskop
Den 9. desember 1956 ble han utnevnt til apostolisk vikar av Curaçao med sete i Willemstrad, og titulærbiskop av *Vagada*. Hans bispeinnvielse fant sted den 25. februar 1957, og ble foretatt av erkebiskop Raffaele Forni. Medkonsekrerende var Stephanus Jozef Maria Magdalena Kuijpers C.SS.R., emeritert biskop av Paramaribo i nederlandsk Surinam, og biskop James Peter Davis av San Juan de Puerto Rico på det amerikanske Puerto Rico.

### Biskop av Willemstad
28. april 1958 ble vikariatet i Willemstad opphøyd til bispedømme. Curaçao og dets avhengige øyer var ikke lenger et misjonsområde. Kort tid etter, 14. juni 1958, ble Holterman utnevnt til (den første) biskop av Willemstad.

Biskop Holterman gikk av av aldergrunner den 7. august 1973.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
* Erkebiskop Raffaele Forni (1906-1990) *1953
* Biskop *Joannes Maria Michael Holterman* O.P. (1906-1988) 1957

## Referanser
Border Cave

**Border cave** er en grotte og et arkeologisk sted som ligger i de vestlige Lebombofjellene i iKwaZulu-Natali i Sør-Afrika. Det er like mye et overheng som en grotte og ligger omtrent 100 m under toppen av Lebombofjellkjeden, grotten ligger kun 500 meter fra grensen til Eswatini.

Grotten har vært brukt som bosted i mer enn 250 000 år siden, og det første som bodde her var trolig Heidelbergmennesket. Den inneholder hulemalerier, de eldste kjente eksemplene på kunst i verden, beinrester og redskap av stein, noe som gir forskerne et visst innblikk i historien i paleolittisk tid.

Forskere har gravd ved Border cave siden 1934. I kronologisk rekkefølge skjedde utgravninger i 1934 (Raymond Dart), 1940 (W.E. Horton, ikke-vitenskapelig), 1941–1942 (Cooke, Malan og Wells), 1970–1975, og 1987 (Peter Beaumont). Lucinda Backwell og kolleger gjenåpnet stedet i 2015, og graver der frem til 2019. Border Cave sine funn inkluderer menneskelige levninger, beinverktøy, redskaper laget med litisk teknologi, botaniske rester (gress) og dyrebein. Etter som grotten er benyttet i en så lang periode, fra den afrikanske mellomste steinalderen til yngre steinalder, er stedet viktig for studier av forhistorisk jeger-samler kultur.

I Border cave fant man også det rundt 42 000 år gamle Lebombo-benet.

Områdets menneskelige levninger har ført til debatter om tidspunktet for moderne menneskers opprinnelse i det sørlige Afrika. Noen av hulens andre gjenstander (små benredskaper) har også ført til en diskusjon blant forskernes om opprinnelsen til jeger-samler kulturellen.

## Referanser
Karl Edvardsen

**Karl Johan Edvardsen** (1883–1963) var en gårdbruker, tømmermåler og Venstre-politiker fra Brunlanes. Han var stortingsrepresentant for Vestfold i én periode 1950–53, og ordfører i Brunlanes 1935–1941 og 1945–51.

Edvardsen var bondesønn og arbeidet i yngre år med jord og skog heime på gården, bortsett fra en vinter på Vestfold landbruksskole 1905. Fra 1912 til 1951 var han formann for tømmerfløting og tømmermåler. Åra 1932-51 drev han egen gården på Kjose i Brunlanes.

Edvardsen var med i Brunlanes kommunestyre 1919–1951, som varaordfører 1928–1934 og ordfører 1934–1951 – avbrutt av krigen. 1949 var han òg formann i fylkestinget. Ved stortingsvalget 1949 ble Edvardsen valgt til å representere Vestfold på Stortinget 1950-53, på ei fellesliste med Bondepartiet. På Stortinget var han medlem i Administrasjonskomiteen.

Han hadde verv i Brunlanes sparebank fra 1912 til 1962, sist som styreformann 1960–62.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Himmelen kan vente (1943)

***Himmelen kan vente*** (orig. Heaven Can Wait) er en amerikansk fantasy-komedie  i Technicolor fra 1943 i regi av Ernst Lubitsch. Filmen er basert på Leslie Bush-Feketes teaterstykke *Születésnap* fra 1934. I hovedrollene ses Gene Tierney, Don Ameche og Charles Coburn.

## Medvirkende
* Gene Tierney som Lucy Muir
* Rex Harrison som Captain Daniel Gregg
* George Sanders som Miles Fairley
* Edna Best som Martha Huggin
* Vanessa Brown som Anna Muir (som voksen)
* Anna Lee som Mrs. Fairley
* Natalie Wood som Anna Muir (som barn)
* Robert Coote som Mr. Coombe
* Isobel Elsom som Angelica Muir
* Victoria Horne som Eva Muir
* Stuart Holmes som mann på toget
* Whitford Kane som Mr. Sproule

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rudskampen og Råbjørn naturreservat

**Rudskampen og Råbjørn naturreservat** er et uregelmessig reservat på Romeriksåsene vest i Nannestad kommune. Området strekker seg fra Sortungshøgda i nord, over midtre del av innsjøen Råbjørn og videre til Rudskampen og Blekketjernshøgda i sørøst.

Berggrunnen består av ekeritt, en type granitt som gir et basefattig jordsmonn. Vegetasjonen utgjøres da også for en stor del av triviell blåbærgranskog, men skogen er gammel og inneholder flere sårbare og truete arter knyttet til gammel granskog. Området ligger nær Skotjernfjellet og Snellingsrøysene naturreservat, og inngår som en viktig del av et nettverk av vernet gammelskog på Romeriksåsene.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, også døde trær og nedfall. Det er likevel tillatt å brenne bål med tørrkvist, innenfor øvrig regelverk. Videre er ordinær jakt tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, med enkelte unntak angitt i verneforskriften.

## Referanser
The Warrens of Virginia (1924)

***The Warrens of Virginia*** er en amerikansk stumfilm fra 1924 regissert av Elmer Clifton.

## Skuespillere
* George Backus som Warren
* Rosemary Hill som Betty Warren
* Martha Mansfield som Agatha Warren
* Robert Andrews som  Arthur Warren 
* Wilfred Lytell som Ned Burton
* Harlan Knight som Pap
* James Turfler som Danny
* Helen Ray Kyle som Reb

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metaxymorpha apicalis

***Metaxymorpha apicalis*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Denne slekten er spesielt ettertraktet mellom samlere da artene er fargerike og forholdsvis uvanlige.

## Utseende
En middelsstor (gjerne 15-25 millimeter), blank, fargerik praktbille. Kroppen er nokså spoleformet. Hode og pronotum er blanke og mørke med grønnlig metallglans, scutellum grønnlig. Dekkvingene er trefargede: fremre to tredjedeler gulbrun, bakre del brunrød og spissen mørkt blåfiolett. Dekkvingene har tydelige punktrader og noen små tenner i spissen. Beina, og undersiden av thorax og det fremste bakkroppsleddet er blankt blågrønt metalliske, resten av bakkroppsleddene rødbrune. Hodet har noe forlengede munndeler, på undersiden er prosternum (platen rett bak hodet) kjegleformet forlenget. Oversiden er uten synlige hår.

## Levevis
De voksne billene finnes gjerne på blomster der de drikker nektar.
Svært lite er kjent om larvebiologien til denne slekten utover at larvene utvikler seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Ny-Guinea (Aruøyene).

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Stigmoderini Lacordaire, 1985
******* Slekten *[[Metaxymorpha]]* Parry, 1848
******** ***Metaxymorpha apicalis*** (van de Poll, 1886)

## Referanser


## Kilder
* T.C. MacRae (2009) Beetles in the Bush - ''Review of Calodema and Metaxymorpha''. Med plansjer av artene. (en anmeldelse av Nylander, U. (2008). Review of the genera Calodema and Metaxymorpha (Coleoptera: Buprestidae: Stigmoderini) *Folia Heyrovskyana, Supplementum* 13, 1-84.)

## Eksterne lenker
*
Pseudactenodes chrysotis

***Pseudactenodes chrysotis*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (gjerne 20-30 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Fasettøynene er forholdsvis store, antennene ganske korte. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Actenodini Kerremans, 1890
******* Slekten ***[[Pseudactenodes]]*** Kerremans, 1890 
******** ***Pseudactenodes chrysotis*** (Illiger, 1800)
********* ***Pseudactenodes chrysotis camerunicus*** Obenberger, 1922
********* ***Pseudactenodes chrysotis chrysotis*** (Illiger, 1800)
********* ***Pseudactenodes chrysotis vitticollis*** (Harold, 1878)

## Kilder
* World Catalog - Buprestidae. Liste over artene

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Pseudactenodes chrysotis''
*
Cylindrophora

***Cylindrophora*** er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Nokså små (ca. 5 millimeter), nokså blanke, mørkt fargede praktbiller med metalliske farger. Fasettøynene er store, ikke utstående, pannen rundet. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene jevnbrede, rundede bak, noen ganger litt forkortede.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Curini Holysnki, 1988
******* Slekten ***Cylindrophora*** Solier, 1849 
******** *[[Cylindrophora auronotata]]* (Bílý, 1978)
******** *[[Cylindrophora mrazi]]* (Obenberger, 1932)

## Eksterne lenker

*
Ctenoderus maulicus

***Ctenoderus maulicus*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Arten blir ofte kalt *[[Curis maulica]]*.

## Utseende
Forholdsvis små (ca. 10 millimeter), brede, metallisk fargede praktbiller.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Curini 
******* Slekten *[[Ctenoderus]]* Germain, 1856
******** ***Ctenoderus maulicus*** (Molina, 1782)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henrik Ibsen (biografi av Ivo de Figueiredo)

***Henrik Ibsen*** er en biografi over Henrik Ibsen av Ivo de Figueiredo. Den utkom opprinnelig i to bind i 2006 og 2007. I 2010 utkom en revidert og forkortet utgave i ett bind med tittelen *Henrik Ibsen: Mennesket og masken*. En ny revidert utgave kom i 2019. Boken fikk en positiv mottakelse av kritikere og Ibsenforskere da den ble utgitt, og regnes stadig som et sentralt verk i nyere historisk Ibsenforskning.

Ibsenforsker Ellen Rees regner boken som en milepæl i det hun beskriver som en «revolusjon» i historisk og biografisk Ibsenforskning. Ibsenforsker Jørgen Haave regner verket med til en kanon av nyere verk som har gitt en ny forståelse av Ibsens liv, men bemerker at boken ikke har løsrevet seg helt fra den gamle diskursen og at ingen Ibsenbiografer hittil har tatt konsekvensen av det han kaller en paradigmatisk revolusjon med vidtrekkende konsekvenser for forståelsen av Ibsens liv og verk. Jon Nygaard er mer kritisk til boken og mener den i likhet med Michael Meyers biografi formidler myter og gjenspeiler den eldre fortellingen om Ibsen. Figueiredos bok utkom før både Nygaards og Haaves bøker som gikk i dybden om Ibsens familie, bakgrunn og barndom, og inntar på mange måter en mellomstilling mellom den tradisjonelle fortellingen og nyere Ibsenforskning. Samtidig var den et tidlig verk som kritiserte den gamle fortellingen om Ibsens barndom som «tynnere enn tevann», og var selv med på å legge grunnlaget for en revisjon av den gamle fortellingen.

Forlaget presenterer boken som standardverket om Ibsen idag. Ibsenforskere regner gjerne boken som den mest oppdaterte bredt anlagte Ibsenbiografien som foreligger, men med forbehold om at den ikke har fått med seg den nyeste historiske Ibsenforskningen i årene etter at boken ble utgitt og henger litt igjen i den tradisjonelle fortellingen om Ibsen. Haave skriver at ingen Ibsenbiografer hittil har tatt konsekvensen av det han kaller en paradigmatisk revolusjon med vidtrekkende konsekvenser for forståelsen av Ibsens liv og verk.

## Utgivelseshistorikk
* 2006: *Henrik Ibsen. Mennesket*, Aschehoug, 458 sider
* 2007: *Henrik Ibsen. Masken*, Aschehoug, 677 sider
* 2010: *Henrik Ibsen. Mennesket og masken*, Aschehoug
* 2019: *Henrik Ibsen. Mennesket og masken*, Aschehoug, 716 sider

## Referanser
Kåre Arnstein Lye

**Kåre Arnstein Lye** (1940–2021) var en norsk botaniker og professor ved Norges landbrukshøgskole.

Han var født på Bryne og tok eksamen ved Bryne landsgymnas i 1959. Deretter studerte han ved Universitetet i Oslo. I 1968 begynte han som vitenskapelig assistent ved Botanisk institutt ved det som da het Norges landbrukshøgskole, men som fra 2014 heter Norges miljø- og biovitenskapelige universitet. 

Eilif Dahl som på den tida var professor ved Norges landbrukshøgskole, fikk opprettet en stilling som amanuensis for Lye i 1973. Lye var sentral i utviklingen av undervisningen i botanikk ved landbrukshøgskolen. I denne perioden ble studielengden utvidet, antall studenter vokste sterkt, og studieretningen økologi og naturforvaltning ble opprettet. I 1994 ble Lye professor, og etter at han gikk av 2010 forsatte han som professor emeritus.

Lye var kjent for sin evne til å se og kjenne igjen arter, og var utrettelig entusiastisk i å dele og utvide artskunnskapen, enten det nå var å revidere vanskelige, men viktige artsgrupper, beskrive nye arter, eller dokumentere artsmangfoldet ved tallrike belegg i herbarier og registreringer i Artsdatabankens database. Han var internasjonalt kjent som en ekspert på starrfamilien, men forsket også på andre karplanter, sopper og moser. Lye var også en av de få som hadde grundig kjennskap til de norske bjørnebærartene.

## Referanser
Paraponera dieteri

***Paraponera dieteri*** er en utdødd art av miocenmaur i slekten Paraponera. Fossilene til arten ble funnet i det dominikanske rav, og ble beskrevet av Baroni Urbani i 1994. Fossilene er nå i samlingen til Statens naturhistoriske museum i Stuttgart.

Det faktum at den ble funnet i Den dominikanske republikk antyder at denne arten tilhørte det tropiske området.

## Etymologi
Arten er oppkalt etter Dieter Schlee som var ansvarlig for oppbyggingen av den dominikanske ravsamlingen ved Stuttgart-museet.
## Referanser
Sphenoptera scovitzii

***Sphenoptera scovitzii*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Disse billene utvikler seg i død ved.

## Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), blanke, mørkfargede praktbiller. Denen arten er skinnende grønnlig metallisk.

## Levevis
Disse billene utvikler seg som larver på røttene av ulike planter. 

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral-Asia (Armenia, Aserbajdsjan).

## Systematisk inndeling
Inndelingen følger insectoid.info men det er sannsynlig at mange av navnene listet her er å regne som synonymer.  World Catalog lister ca. 1000 arter, her er det tatt hensyn til synonymer.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Sphenopterini Lacordaire, 1857
******* Slekten *[[Sphenoptera]]* Dejean, 1833 - ca. 1450 arter
******** Underslekten *[[Chrysoblemma]]* Jakovlev, 1889
********* ***Sphenoptera scovitzii*** (Faldermann, 1835)

## Referanser


## Kilder
* Klassifikasjon av slekten

## Eksterne lenker
* Bilder av arten. Besøkt 8.1. 2025
*
Trigonogenium angulosum

***Trigonogenium angulosum*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae). 

## Utseende
Middelsstore (12 - 15 millimeter), brede, mørke, litt metallisk glinsende praktbiller. Denne arten er brokete farget i ulike metallskinnende farger.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Chile.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Trigonogeniini Cobos, 1956
******* Slekten *[[Trigonogenium]]* Gemminger & Harold, 1869
******** ***Trigonogenium angulosum*** (Solier, 1849)
********* ***Trigonogenium angulosum angulosum*** (Solier, 1849)
********* ***Trigonogenium angulosum ruginosum*** (Fairmaire, 1867)

## Kilder
* Antonio Cobos (1986) Revision del genero *Trigonogenium* Gemminger & Harold, 1869 (Coleoptera, Buprestidae). *Revista Chilena de Entomologia* 13: 31-35. https://archive.org/details/biostor-102514

## Eksterne lenker
*
Tyndaris planata

***Tyndaris planata*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 10 millimeter), litt bred praktbille, mørk med noe matt, metallisk (fiolett) glans. Sidene av pronotum er oransje og dekkvingene har en oransje flekk på sidene, en skrå flekk nær roten og et oransje tverrbånd.

## Levevis
De voksne billene besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
Slekten lever i den neotropiske økosonen (Chile).

## Systematisk inndeling
Inndelingen følger . 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien **[[Polycestinae]]** Lacordaire, 1857
****** Stammen Tyndarini Cobos, 1955
******* Understammen Tyndarina Cobos, 1955
******** Slekten *[[Tyndaris]]* Thomson, 1857 
********* ***Tyndaris planata*** (Laporte & Gory, 1835)

## Referanser


## Kilder
*  Jewel Beetles of the World - Polycestinae

## Eksterne lenker
* 
* Atlas of Living Australia - Bildegalleri over australske arter
* bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter
Eikepraktbille

***Eikepraktbille (''Chrysobothris affinis'')*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (10,5-15 millimeter), ovale, hvelvede, stort sett metallisk fargede praktbiller. Fasettøynene er store og ovale. Dekkvingene har to eller tre mer eller mindre tydelige, opphøyde lengdelister og to lyse flekker. På bakkroppen har ryggleddene skarpt tilbaketrukne bakhjørner, slik at bakkroppens kant blir sagtakket.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved, hos denne arten gjerne av eik, men kan også finnes på bøk og frukttrær.

## Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa inkludert Sør-Norge.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien **[[Chrysobothrinae]]** Laporte de Castelnau & Gory, 1837 (eventuelt Buprestinae)
****** Stammen Chrysobothrini Laporte de Castelnau & Gory, 1837
******* Slekten *[[Chrysobothris]]* Eschscholtz, 1829 - ca. 770 arter
******** Underslekten *Chrysobothris* (i snever forstand)
******** Eikepraktbille, *[[Chrysobothris (Chrysobothris) affinis]]* (Fabricius, 1794) - finnes i Norge
********* ***Chrysobothris affinis affinis*** (Fabricius, 1794)
********* ***Chrysobothris affinis heliophila*** Abeille de Perrin, 1893
********* ***Chrysobothris affinis kostini*** Bellamy, 1998
********* ***Chrysobothris affinis nevskyi*** Richter, 1944
********* ***Chrysobothris affinis tetragramma*** Ménétriés, 1832
********* ***Chrysobothris affinis tremulae*** Kostin, 1973

## Referanser


## Kilder

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Artsdatabanken – Buprestidae Besøkt 24. august 2015.
## Eksterne lenker
* 
* 
* bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske arter
* Bildegalleri over russiske arter
Agelia petelii

***Agelia petelii*** er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), avlange praktbiller. Antennene er mer eller mindre kamformede. Fasettøynene er ganske store. Pronotum er svart med grøønlige, metalliske flekker på sidene. Dekkvingene har fire store, gule flekker som kan vokse sammen i midten og danne to brede tverrbånd.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Chrysochroini Laporte de Castelnau, 1835
******* Understammen Chrysochroina Laporte de Castelnau, 1835
******** Slekten *[[Agelia]]* Laporte de Castelnau & Gory, 1835
********* ***Agelia petelii*** (Gory, 1840)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chalcophora detrita

***Chalcophora detrita*** er en stor bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). 

## Utseende
En stor (30-38&nbsp;mm), litt flat, halvblankt svart praktbille. Antennene er tynne og litt lenger enn hodet er bredt. Hodet har en fure i pannen. Pronotum og dekkvingene har litt uregelmessige, blanke lengderibber, mellom disse er de kraftig skulpturert. Pronotum har en dyp midtfure. Dekkvingene har to par lysere flekker som bryter opp lengderibbene. Undersiden er mørkbrun.

## Levevis
Larvene utvikler seg i gamle stammer og stubber av furu-arter. Hunnen legger egg i barksprekker, mest på hogststubber, og larven gnager ganger inne i veden. Utviklingstiden er fra tre til seks år. På grunn av billens flate kroppsform er klekkehullene den etterlater seg ovale, omtrent 5&nbsp;mm høye og 10&nbsp;mm brede. Arten er stort sett regnet som uskadelig, men kan enkelte ganger skade furumaterialer (for eksempel stolper) som er kontakt med jord. De voksne billene er sitter gjerne på furustubber i solskinn.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørøstlige Europa, Midtøsten og det nordlige Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Elateriformia 
**** Overfamilien Buprestoidea 
***** Familien praktbiller, Buprestidae 
****** Underfamilien Chrysochroinae 
******* Slekten *[[Chalcophora]]* Dejean, 1835
******** *Chalcophora detrita* (Klug, 1829)

## Referanser




## Kilder
* Om furupraktbille på forestpests.org, med bilder

## Eksterne lenker
* 
*
Chrysodema radians

***Chrysodema radians*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 30 millimeter), blankt metallisk grønnlige praktbiller. Artene i denne slekten har en forholdsvis langstrakt kroppsform. Fasettøynene er store.
Bakkroppen er fint sagtakket langs sidene fordi bakhjørnene stikker noe ut.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Indonesia.

## Systematisk inndeling
Gruppen furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Chrysochroini Laporte de Castelnau, 1835
******* Understammen Chalcophorina Lacordaire, 1857
******** Slekten *[[Chrysodema]]* Gory & Laporte de Castelnau, 1835
********* ***Chrysodema radians*** (Guérin-Méneville, 1830)
********** *Chrysodema radians nicobarica* Thomson, 1879 
********** *Chrysodema radians radians* (Guérin-Ménéville, 1830)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fovsen Njaarken sijte

**Fovsen Njaarken sijte** er et sørsamisk reinbeitedistrikt i Nord-Trøndelag reinbeiteområde.

Reinbeitedistriktet gjorde seg bemerket i Fosen-saken der det vant frem i kampen mot vindkraftutbygging, gjennom en avgjørelse i Høyesterett.
Ingermanlandsfinner

**Ingermanlandfinner** (finsk: inkerinsuomalaiset; russisk: ингерманландцы) er en baltisk finsk etnisk gruppe og befolkningen fra Ingermanland.

De tilhører den lutherske kirken og stammer fra den finske innvandringen til Ingermanland i årene 1570–1675, da Sverige og Russland gjensidig hadde kontrollert landet. I Ingermanland kom de til å leve side om side med voterne, ingrere og russere, men uten at noen større sammenblanding av folkeslagene fant sted. Årsaken til dette var hovedsakelig religiøs, de nevnte folkeslagene var ortodokse i motsetning til ingermanlandsfinnene som var lutheranere. På det meste, ved århundreskiftet i 1900, var det omtrent 130 000 ingermanlandsfinner i Ingermanland.

Mange ingermanlandfinner ble, sammen med andre etniske grupper, deportert til andre deler av Sovjetunionen både før og etter andre verdenskrig. Omtrent 63 000 ingermanlendinger ble flyttet, andelen ingermanlandsfinner er ukjent, til Finland og i noen tilfeller videre til Sverige.

Ingermanlandfinnene er i dag den største finsktalende minoriteten i Russland. På begynnelsen av 1990-tallet var det omtrent 25 000 ingermanlendinger (inkludert ingermanlandsfinner) i området ved St. Petersburg, omtrent 18 000 i russisk Karelia og omtrent 12 000 i resten av Russland. På samme tid var det omtrent 16 700 ingermanlendinger i Estland.

Språket til ingermanlandsfinnene kan beskrives som en finsk dialekt, nært beslektet med visse østfinske dialekter. Dialekten har noen russiske låneord.

## Referanser

## Litteratur
* Bente Imerslund - Kvener, skogfinner, tornedalinger, karelere, vepsere og ingermanlandsfinner. Orkana forlag 2021 ISBN 9788281044555
Anne Fossen

**Anne Fossen** (født 1971) er en norsk forfatter og musiker. Hun debuterte med diktsamlingen *Mens natta kryper av gårde som en gammel hund* på Publica Forlag i 2024.

Fossen er leder av festivalen BalkanFest.

## Referanser
Cyphogastra farinosa

***Cyphogastra farinosa*** er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore til ganske store (ca. 30 millimeter), blankt metalliske praktbiller. Slekten kan kjennes på at dekkvingene er langt tilspisset, på undersiden er thorax dypt hvelvet, men bakkroppen smalner bratt oppover slik at billens bakende også blir spiss sett fra siden. Denne arten er svart uten metallglans, men med okergule felter på pronotum og dekkvingenes bakre del.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Chrysochroini Laporte de Castelnau, 1835
******* Understammen Chalcophorina Lacordaire, 1857
******** Slekten *[[Cyphogastra]]* Deyrolle, 1864
********* ***Cyphogastra farinosa*** (Fabricius, 1775)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Annette Peulvast-Bergeal

**Annette Peulvast-Bergeal** (født 21. august 1946 i Mantes-la-Ville i Yvelines i Frankrike) er en fransk historiker og politiker som var medlem av Frankrikes nasjonalforsamling fra 1997 til 2002. Fra 1995 til 2008 var hun ordfører i Mantes-la-Ville.

## Politisk virke
Fra 1969 var Peulvast-Bergeal aktivt medlem av det franske sosialistpartiet.

I 1995 ble hun den første kvinnelige borgermester i hjembyen Mantes-la-Ville, der hennes far Aimé Bergeal hadde vært borgermester fra 1953 til 1973.

Peulvast-Bergeal har blant annet vært kjent for å markere motstand mot høyreekstremisme. I 1997 ble hun vitne til hvordan Jean-Marie Le Pen under et valgkamptilstelning ble utsatt for slag og fornærmelser fra demonstranter, uten at hun selv grep inn til høyrepolitikerens forsvar. Le Pen tok deretter tak i Peulvast-Bergeal, skjelte henne ut og dyttet henne inn i en vegg. Jean-Marie Le Pen ble stilt for retten, og idømt betinget fengselsstraff for sin opptreden overfor både Peulvast-Bergeal og mot en demostrant. Det førte til at Le Pen ble midlertidig suspendert i ett år fra Europaparlamentet.

Peulvast-Bergeal gikk av som ordfører etter å ha tapt ordførervalget i 2007, og var deretter i flere år fraværende fra politikken. I 2011 vendte hun imidlertid tilbake til den politiske arena.

I 2013 meldte hun seg ut av Sosialistpartiet, og uttrykte sin skuffelse over partiets manglende åpenhet og manglende kommunikasjon med partimedlemmer. Kunngjøringen ble gjort rett før det skulle avholdes kommunevalg.

## Historieprofessor
Ved siden av politikken har Peulvast-Bergeal virket som professor i historie.

## Referanser
Norgesmesterskapet på ski 2025

**Norgesmesterskapet på ski 2025** var sesongens norgesmesterskap i de nordiske grenene langrenn, 
hopp og kombinert.

NM i hopp normalbakke ble arrangert i Midtstubakken 19. oktober 2024, mens stor bakke ble arrangert i Granåsen i Trondheim 12. januar.

NM i kombinert kompakt ble arrangert i Granåsen, Lillehammer og Beitostølen 23. november 2024.
NM i fellestart og Gundersen ble arrangert i Mo i Rana 4.–5. april. 

Langrenn del 1 ble arrangert på Gåsbu i Hamar fra 15. til 19. januar, mens langrenn del 2 ble arrangert på Hovden fra 27. til 30. mars.

## Medaljevinnere
### Hopp

#### Kvinner

#### Menn

### Kombinert

#### Kvinner

#### Menn

### Langrenn

#### Kvinner

#### Menn

## Referanser


## Eksterne lenker
* NM del 1
* NM del 2
Das Wachsfigurenkabinett

***Das Wachsfigurenkabinett*** er en tysk stumfilm fra 1924 regissert av Leo Birinski og Paul Leni.

## Skuespillere
* Emil Jannings som Harun al-Rashid
* Conrad Veidt som Ivan
* Werner Krauss som Jack
* William Dieterle
* John Gottowt
* Olga Belajeff som Eva / Maimune / Boyar bride
* Georg John
* Ernst Legal

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vålerenga Fotball i 2025

**[[Vålerenga Fotball]]** spilte i 2025-sesongen i Eliteserien etter å ha rykket opp fra OBOS-ligaen 2024. Det var Geir Bakke sin tredje sesong som hovedtrener, den andre hele sesongen etter at han tok over i juli 2023. 

## Vålerenga i 2025-sesongen

## Tropp

### Utlånte spillere

## Støtteapparat

## Overganger

### Vinter

**Inn:**

**Ut:** 

### Sommer

**Inn:**

**Ut:** 

## Treningskamper
### Vinter

### Sommer

## Eliteserien

### Terminliste

## Norgesmesterskapet 2025

## Norgesmesterskapet 2026

## Individuell statistikk

## Vålerenga 2
Vålerenga 2 spilte i 2025 i 3. divisjon avdeling 4. Laget ble ledet av Øystein Sanden.

### Tabell

## Referanser
Vålerenga Fotball Damer i 2025

**[[Vålerenga Fotball Damer]]** spiller i 2025-sesongen sin 14. sesong på rad i Toppserien. Det er Nils Lexerød sin fjerde sesong som hovedtrener. Vålerenga gikk inn i sesongen som regjerende seriemester etter å ha vunnet Toppserien 2024. 

## Vålerenga i 2025-sesongen

## Tropp

 

 

 

### Utlånte spillere

## Støtteapparat

## Overganger

### Vinter

**Inn:**

**Ut:** 

### Sommer

**Inn:**

**Ut:** 

## Treningskamper
### Vinter

### Sommer

## Toppserien

### Tabell

### Terminliste

## Norgesmesterskapet 2025

## Europa

### Champions League 2025/26

#### 2. kvalifiseringsrunde
* Vålerenga kommer inn i den andre kvalifiseringsrunden. Denne runden foregår som en mini-utslagsturnering med fire lag, hvor vinneren går videre til neste runde.  Vålerenga møtte finske  i den innledende kampen, hvor laget som vant møtte vinneren av den andre kampen, hvor tsjekkiske  møtte ABB Fomget fra Tyrkia.

#### 3. kvalifiseringsrunde

#### Ligaspill

## Individuell statistikk

## Referanser
Tina Harnesk

**Tina Harnesk** (født i 1984) er en samisk forfatter fra Sverige. Hennes debutroman *Folk som sår i snö* ble utgitt i 2023, og ble kåret til «Årets bok i Sverige» samme år. I 2024 ga Harnesk ut romanen *Mödramärg*.

Harnesk har lulesamisk bakgrunn, og vokste opp i Jokkmokk i Norrbotten.

## Bibliografi

* 2023: *Folk som sår i snö* (roman) – på norsk: *Folk som sår i snø*  (2025), Pax Forlag, oversatt av Hilde Matre Larsen
* 2024: *Mödramärg* (roman) – på norsk: *Svik som går i arv* (2026), Pax Forlag, oversatt av Hilde Matre Larsen

## Referanser


## Eksterne lenker

* Forfatterens profilside på nettstedet ''tjallegoahte.se'' . Besøkt 9.&nbsp;januar 2025
Rovaniemi kunstmuseum

**Rovaniemi kunstmuseum** (finsk: **Kulttuuritalo Korundi**, engelsk: **Rovaniemi Art Museum**) er et kunstmuseum i Rovaniemi i Finland.

## Referanser


## Eksterne lenker
Catoxantha opulenta

***Catoxantha opulenta*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En stor (45-60 millimeter), avlang praktbille med skinnende farger. Den er halvmatt grønt eller purpuraktig metallisk, men et skrått. gulaktig tverrbånd på dekkvingene. Hodet er forholdsvis lite, antennene noe klubbeformede. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, tilsmalnet forover. Dekkvingene er lange, med lengdefurer. Beina er ganske korte. Undersiden er ofte mer eller mindre gulaktig.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Malaysia, Filippinene og de vestlige øyene i Indonesia).

## Systematisk inndeling

Gruppen blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Chrysochroini Laporte de Castelnau, 1835
******* Understammen Chrysochroina Laporte de Castelnau, 1835
******** Slekten *[[Catoxantha]]* Solier, 1833
********* ***Catoxantha opulenta*** (Gory, 1832)
********** *Catoxantha opulenta borneensis* Kurosawa, 1993
********** *Catoxantha opulenta opulenta* (Gory, 1832)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Madecassia rothschildi

***Madecassia rothschildi*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En stor (opptil 45 millimeter), avlang, fargerik praktbille. Pronotum er bronseaktig, på sidene bredt gult med en rund, svart flekk i det gule. Dekkvingene er gjerne mørkt purpurakige med lyse flekker. Fasettøynene er brunrøde.

## Levevis
I likhet med de fleste praktbillene utvikler larvene seg i ulike slags død ved. Billene legger egg på nylig døde stammer, men larveutviklingen kan ta ganske lang tid.

## Utbredelse
Arten lever på Madagaskar der den tilsynelatende er forholdsvis vanlig.

## Systematisk inndeling

Inndelingen følger . Dicercini blir ofte plassert i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae).

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 
******* Understammen Dicercina Gistel, 1848 
******** Slekten *[[Madecassia]]* Kerremans, 1903
********* ***Madecassia rothschildi*** (Gahan, 1893)

## Referanser


## Kilder
* Liste over artene, med bilder

## Eksterne lenker
*
Tornedalinger

**Tornedalinger** er en nasjonal minoritet i Sverige, hovedsakelig bosatt i Tornedalen.

Før riksgrensen mellom Sverige og Finland ble trukket gjennom Torne og Muonioälven i 1809, var Tornedalen et flerspråklig og flerkulturelt område der finsk og samisk var de dominerende språkene. Finsk og en relativt ensartet kultur dominerte imidlertid i nedre del av Torneelvedalen.

Tornedalsfinsk**,** også omtalt som meänkieli, er språket tornedalingene snakket.

Tornedalingen ble en av Sveriges offisielt anerkjente nasjonale minoriteter i 1999 da Riksdagen vedtok regjeringens lovforslag om *Nasjonale minoriteter i Sverige* og dermed ratifiserte Europarådets rammekonvensjon om beskyttelse av nasjonale minoriteter.

Tornedals mattradisjon bygger i stor grad på samisk og vestfinsk kultur. Folk spiser gjerne tørket reinkjøtt, kjøtt og fisk stekes og kokes. Tidligere var det vanlig å ha blodretter som blodpølse, blodpalt og blodpannekake. Kokte nypoteter med fersk løk og smeltet smør, dyppet i en kopp, regnes som en delikatesse etter midtsommer. Kaffeost i kaffen eller som dessert med molter er vanlig.

## Referanser


## Litteratur
* Bente Imerslund - Kvener, skogfinner, tornedalinger, karelere, vepsere og ingermanlandsfinner. Orkana forlag 2021 ISBN 9788281044555
Chrysochroa ocellata

***Chrysochroa ocellata*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter, en av de mindre artene i slekten), avlang, blank, metallisk skinnende praktbille. Pronotum er forholdsvis smalt. Dekkvingene har et blekgult til oransje tverrbånd som noen ganger er delt opp i to flekker.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, India, Andamanene).

## Systematisk inndeling

Gruppen blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien **[[furupraktbiller]] (Chrysochroinae)** Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Chrysochroini Laporte de Castelnau, 1835
******* Understammen Chrysochroina Laporte de Castelnau, 1835
******** Slekten *[[Chrysochroa]]* Dejean, 1833
********* ***Chrysochroa ocellata*** (Fabricius, 1775)
********** *Chrysochroa ocellata fulgens* (DeGeer, 1778)
********** *Chrysochroa ocellata ocellata* (Fabricius, 1775)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingunn Milly Hansen

**Ingunn Milly Hansen** (1952–2024) var en norsk billedkunstner og kunsthåndverker. Hansen deltok på separat- og gruppeutstillinger i Norge, og fikk sin utdannelse fra blant annet Bodø Husflidskole, Nordland Husflidskole og Røros Yrkesskole.

Hun ble i 2021 tildelt Kunsthåndverkprisen fra Bildende Kunstneres Hjelpefond for verket «Door of no Return I». Prisen ble delt ut under Årsutstillingen ved Sørlandets Kunstmuseum i Kristiandsand, som ble arrangert av Norske Kunsthåndverkere. Hansens arbeider er kjøpt inn av blant annet Sørlandets Kunstmuseum og Nordnorsk Kunstmuseum. Hansen jobbet med veving i et abstrakt formspråk, med særlig fokus på innfargingsteknikken ikat i de siste årene.

## Referanser
Cardiaspis mouhotii

***Cardiaspis mouhotii*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), skinnende metallisk glinsende praktbiller. Arten er regnbuefarget i ulike metalliske nyanser. Antennene er tynne og omtrent så lange som hodets bredde. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er bredest ved roten, avsmalnende bakover, med markerte lengdefurer.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Indokina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien **[[furupraktbiller]] (Chrysochroinae)** Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Dicercini Gistel, 1848 - ofte plassert i Buprestinae
******* Understammen Haplotrinchina
******** Slekten ***[[Cardiaspis]]*** Saunders, 1866
********* ***Cardiaspis mouhotii*** Saunders, 1866

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Cardiaspis mouhotii''
*
Chrysesthes tripunctata

***Chrysesthes tripunctata*** er en bille som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 12-18 millimeter), avlang, blank, mørkt grønnlig praktbille. Pronotum er avrundet trapesformet, nokså tett og kraftig punktert. Dekkvingene har noen små, gule flekker og er litt sagtakkede i spissen. Undersiden er skinnende metallisk grønn.

## Levevis
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Brasil, Peru).

## Systematisk inndeling

furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
**** Familien praktbiller, Buprestidae
***** Underfamilien **[[furupraktbiller]] (Chrysochroinae)** Laporte de Castelnau, 1835
****** Stammen Hypoprasini Holynski, 1993
******* Understammen Pristipterina Holynski, 1993
******** Slekten *[[Chrysesthes]]* Dejean, 1833
********* ***Chrysesthes tripunctata*** (Fabricius, 1787)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robertfesten 2025

**Robertfesten 2025** var den 41. utdelingen av den danske Robertprisen og ble arrangert 1. februar 2025. Utdelingen fant sted i Tivoli Hotel & Congress Center i København med Nicolai Jørgensen som vert.

De nominerte ble offentliggjort av Danmarks Film Akademi den 8. januar 2025. Filmene med flest nominasjoner var *[[Fuld af kærlighed]]*, *[[Veien hjem (film, 2024)|Veien hjem]]*, *Kalak* og *[[Vogter]]*.

Som nytt av året introduseres Fear Nothing Talentprisen by Airtox. Prisen skal gå til et talent innen film uansett yrke. Den som mottar prisen vil få et ‍arbeidslegat på 25&nbsp;000 kroner og en egen statuett.

Under prisutdelingen vant *Fuld af kærlighed* i syv kategorier, blant dem årets årets danske spillefilm. Regissøren Christina Rosendahl vant også prisen for årets regissør og Robertprisen for årets originale manuskript. Den nye Fear Nothing Talentprisen ble vunnet av klipperen Louis Emil Ramm Seeberg.

Ib-prisen gikk til Pernille Thornøe og Victor Cunha.

## Nominerte og vinnere
Vinnerne står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.
### Film

### TV

### Øvrige priser
Vinnerne står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Referanser

 

 
 


## Eksterne lenker
* 
*
Gustaf von Düben

**Gustaf von Düben** kan vise til:

* Gustaf Düben den eldre – ca. 1628–1690, hoffkapellmester, organist og komponist
* Gustaf von Düben (musiker) (den yngre) – 1660–1726, musiker og hoffmann, sønn av Gustaf Düben
* Gustaf von Düben (diplomat) – 1774–1812, diplomat
* Gustaf von Düben (lege) – 1822–92, lege og etnograf
Siren Dahle

**Siren Elise Dversnes Dahle** (f. 1986) er en norsk billedkunstner og kunsthåndverker som er utdannet ved Kunsthøgskolen i Oslo. Dahle jobber med veving, fotografi, installasjon og skulptur. Motivene i hennes vevde arbeider er gjerne hentet fra fotografier av sammenraste bygninger og konstruksjoner. 

Hun mottok Kunsthåndverksprisen i 2023 for verket «Concrete Life (Gladengveien 14)». Prisen ble delt ut på Nasjonalmuseet, under Norske Kunsthåndverkeres Årsutstilling. Dahles arbeider er innkjøpt av Nasjonalmuseet og Nordenfjelske Kunstindustrimuseum. Dahle har hatt flere soloutstillinger i Norge, og har også stilt ut i Tsjekkia.

## Referanser
Camilla Luihn

**Camilla Luihn** (født 1968) er en norsk kunsthåndverker og billedkunstner. Hun er ansatt som førsteamanuensis i metall- og smykkekunst ved Kunsthøgskolen i Oslo. 

Luihn har sin utdannelse fra Kunsthøgskolen i Oslo ved fagområde metall (1988-90 og 92-94). Hun har også studert ved College of Athens i Hellas (1990–1991), og var lærling hos smykkekunstner Åse Sekkelsten i perioden 1987–1988.  

Luihn jobber med smykkekunst, fotografi, objekter og grafiske trykk, med et særlig fokus på emalje og brosjer. Hun driver også driver visningsrommet Portabel ved Kirkeristen i Oslo.

Luihn har hatt en flere separatustillinger i inn- og utland, blant annet på Galleri F 15 i Moss (1997), Galleri Format i Oslo (1999), Froots Gallery i Bejing (2022) og Kunstnerforbundet i Oslo (2022). Hun har også deltatt på en lang rekke gruppeutstillinger, blant annet på Baltimore Jewelry Centre i USA (2021), Korea Craft Design Association i Korea (2014) og Kunstindustrimuseet (1993).

I 2022 ble hun tildelt Kunsthåndverkprisen for verket «Det som blir igjen». Prisen ble delt ut på Drammens Museum under Årsutstillingen, som er arrangert av Norske Kunsthåndverkere.  Hennes arbeider er blant annet innkjøpt av Nasjonalmuseet, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, KODE og Oslo Kommunes Kunstsamling. I 2019 utformet Luihn ordførerkjedet i Moss kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
*