open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Microschatia

***Microschatia*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Asidini er middelsstore til ganske store, avlange, svært harde, ofte svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med punktstriper. De fleste artene mangler flygevinger. Noen arter har tett hårete dekkvinger.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finne sogså mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder. På grunn av den svært tunge "rustningen" er disse artene gjerne ganske trege, men det er få rovdyr som klarer å bryte skallet.

## Utbredelse
Artene er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Asidini]]** Fleming, 1821
******** Slekten ***Microschatia*** Solier, 1836
********* *[[Microschatia cedrosensis]]* Brown & Doyen, 1991
********* *[[Microschatia championi]]* Horn, 1893
********* *[[Microschatia costulata]]* Brown & Doyen, 1991
********* *[[Microschatia inaequalis]]* LeConte, 1851
********* *[[Microschatia morata]]* Horn, 1878
********* *[[Microschatia planata]]* Brown & Doyen, 1991
********* *[[Microschatia polita]]* Horn, 1893
********* *[[Microschatia punctata]]* Solier, 1836
********* *[[Microschatia robusta]]* Horn, 1893
********* *[[Microschatia rockefelleri]]* Pallister, 1954
********* *[[Microschatia solieri]]* Brown & Doyen, 1991
********* *[[Microschatia sulcipennis]]* LeConte, 1858

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabse over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/89606
*
Sarothropus

***Sarothropus*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Ganske store (15-20 millimeter), gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, ofte blankt svarte skyggebiller. Pronotums bakhjørner er markerte, spissvinklede, men ikke så trukket ut til pigger som hos noen andre Akidini. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede, kan ha opphøyde lengderibber. De fleste artene mangler flygevinger.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finnes også mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områder i Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Akidini]]** Billberg, 1820
******** Slekten ***Sarothropus*** Kraatz, 1865
********* *[[Sarothropus depressus]]* (Zubkov, 1837)
********* *[[Sarothropus fallax]]* Medvedev, 1961
********* *[[Sarothropus kiritshenkoi]]* Medvedev, 1961
********* *[[Sarothropus medvedevi]]* Bogatschev, 1962

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Radioåret 1902

**Radioåret 1902** er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1902.

## Hendelser
*  Valdemar Poulsen fikk patentert sin «buegenerator» i 14 land. Apparatet konverterte likestrøm til kontinuerlige radiobølger som det var mulig å modulere på spesifikke frekvenser. Dette var kjernen i Danmarks første radiostasjon, Lyngby Radio, opprettet 1904.
*  Den første trådløse sendingen over lengre avstand i Norge ble utført mellom to marinefartøy i Ytre Oslofjord.

## Referanser
Bertha Wegmann

**Bertha Wegmann** (1847–1926) var en dansk kunstmaler. Hun er mest kjent for sine portretter, men har også utført landskap, stilleben og sjangermalerier. Wegmann har portrettert tallrike danske samfunnstopper i tillegg til malerier av nære venner. Hun var en av periodens mest anerkjente kvinnelige kunstnere i Danmark og etter P.S. Krøyers død i 1909 var hun nærmest uten konkurranse som portrettmaler.

## Bakgrunn og familie
Wegmann var født i Sveits som datter av en sveitsisk forstmann. På begynnelsen av 1850-årene flyttet familien til København, hvor faren slo seg ned som fabrikant. Wegmann viste tidlig sine kunstneriske evner og faren, som var amatørmaler, støttet henne slik at hun kunne utdanne seg til maler.

Hun fikk undervisning av flere danske malere og i 1867 reiste hun til München for å fortsette utdannelsen. Hun ble kjent med den svenske maleren Jeanna Bauck i 1871, et vennskap som varte livet ut. De malte hverandre og underviste også andre kvinner.
Senere bodde hun i Firenze og Paris, og ble boende utenlands frem til 1880-årene. 

## Gjennombrudd og karriere
Hun holdt kontakt med det danske kunstmiljøet i alle årene hun var bosatt i utlandet og debuterte på 
Charlottenborg Forårsudstilling i 1873. I 1880 stilte hun ut på Parissalongen for første gang.

Blant hennes portretter finnes «Kunstneren Jeanna Bauck» fra 1881. Maleriet ble belønnet med pris på Parissalongen samme år. Maleriet «Anna Seekamp, kunstnerens søster» fra 1882 innbrakte henne gullmedalje i Paris og Thorvaldsenmedaljen året etter. Hun ble da innvalgt som første kvinne i Kunstakademiets plenarforsamling.
 
I årene 1883–1885 var Marie Triepcke Krøyer Alfvén elev hos Wegmann. Wegmann malte to kjente utgaver av motivet, et i 1884 og et fra året etter. Det første tilhører Loeb Danish Art Collection
og maleriet fra 1885 ble anskaffet av Den Hirschsprungske Samling i 2020. Museet betalte 3&nbsp;100&nbsp;000 danske kroner for det på auksjon.

I 1892 mottok Wergmann Fortjenstmedaljen i gull.

## Referanser


 

 
 
 


## Eksterne lenker
*
Deng Pingshou (film)

***Deng Pingshou*** (originaltittel: *Wo shi hua xia fei ni ba*) er en kinesisk biografisk dramafilm fra 2009 regissert av Huang He. Filmen skildrer livet til partisekretæren og samfunnsbyggeren Deng Pingshou (1955–2007). Rollen som Deng spilles av Sun Min. 

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer). 

Også kjent under tittelen *Pingshou Deng*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Toresplassen

**Toresplassen** (gnr. 3310-238/1) er en storgård (totalt cirka ) på Krokskogen i Hole kommune, Buskerud. Bygningsmassen ved Toresplassen ligger drøyt fire kilometer innover Krokskogen via Toresplassveien fra gamle E16 ved Sollihøgda. Gården eies av familien Astrup/Fearnley.

Toresplassen var opprinnelig seter for Gjesval-gårdene, men den ble ryddet som finneplass omkring år 1650. Det opprinnelige navnet på bruket var «Svartkiend». Plassen fikk senere navnet Toresplassen, etter Tore Jørgensen, som var sønnesønn av den første finnen som ryddet bruket. Navnet oppsto trolig få å etter 1723.

Skipsreder Thomas Fearnley kjøpte bruket i 1870 og utviklet plassen til et herskapelig «jaktslott» og storgård, men Toresplassen ble bare brukt som lystgård til å begynne med. Eiendommen har siden gått i arv blant hans etterkommere.

Rundt årtusenskiftet bosatte Nils Astrup (1965–2014) og ektefellen Ingeborg Lucie Solberg (født 1966) seg som de første fast på eiendommen. De var intervjuet i TV-serien *[[Herskapelig]]* i 2004. Nils og Ingeborg var begge etterkommere av slekten Paus.

## Referanser
Rivers of Babylon

«**Rivers of Babylon**» er en rastafarilåt laget og innspilt av Brent Dowe og Trevor McNaughton i reggaebandet The Melodians i 1970. The Melodians’ originalversjon ble kjent fra soundtrack til filmen *[[The Harder They Come]]* (regi Perry Henzell med Jimmy Cliff i hovedrollen, 1972) og gitt ut på album.

Brent Dowe erstattet «the Lord's song» med «King Alpha's song» der King Alpha var en tittel for keiser Haile Selassie. Låten ble særlig kjent gjennom Boney M.s versjon som brukte «the Lord's song» uten referanse til Selassie. Linda Ronstadt spilte inn reggae-versjonen *[[a cappella]]* i 1976 (versjonen er på under 1 minutt) og utgitt på albumet *Hasten Down the Wind*. Blant andre Sinnead O'Connor og Steve Earle har spilt inn melodien. Låten har blitt brukt i flere filmer blant annet *Shanghai Dreams* (Kina, 2005).

## Tekst
Teksten er hovedsakelig fra salme 137 samt fra salme 19 i det gamle testamentet og omhandler sorgen over å være forvist til et fremmed land med minner om hjemlandet. Elvene som omtales i Babylon er Eufrat og Tigris. I King James bibel innledes salmen på engelsk «By the rivers of Babylon, there we sat down, yea, we wept, when we remembered Zion.» Salmen benyttes i rastafarienes religionsutøvelse på Jamacia. I rastafariversjonen er Babylon bildet på det undertrykkende vestlige samfunnet med dets kapitalisme, mens Zion, det lovede land de skulle vende tilbake til, for rastafariene var i Afrika. "We're leaving Babylon" sang Bob Marley i låten "Exodus" på albumet *[[Exodus (Bob Marley and The Wailers)|Exodus]].*

Det er over hundre eksempler på at det er satt musikk til denne salmen. For eksempel slavekoret, *Va' pensiero*, i Giuseppe Verdis opera *[[Nabucco]]* bygger på teksten. Don McLean spilte inn en versjon med Philip Hayes' melodi og inkludert på albumet *American Pie* (1971) og brukt blant annet i en episode av *[[Mad Men]]* kalt Babylon.

## Boney M.s versjon
Boney M. ga i 1978 ut en coverversjon som ble en stor hit særlig i Storbritannia der singelen solgte over 2 millioner kopier; singelen ble en av de mestselgende singler noen gang. Den nådde toppen av britiske hitlister 13. mai 1978 og lå der til sammen i 5 uker. Den lå 6 uker på toppen av norske hitlister og var den tredje mest populære singel i 1978. Frank Farian og Hans Joerg Mayer tilpasset låten til discostil med Boney M. og fjernet henvisning til Haile Selassie i Dowes tekst. og den var med på Boney M.-albumet *Nightflight to Venus* (1978). «Brown Girl in the Ring» var på singelens B-side. Liz Mitchell og Marcia Barrett fra Jamaica og Frank Farian selv sto for vokal på innspillingen. Låten var Boney M.s største suksess. «Brown Girl in the Ring» ble også en hit og løftet singelen oppover hitlistene igjen. «Brown Girl in the Ring» er en tradisjonell barnesang trolig med opphav på Jamaica. 

Etter salgssuksessen i Vest-Europa ble Boney M. invitert til å opptre i Sovjetunionen og sangen betydde mye for de russiske jødene fortalte Liz Mitchell. I forbindelse med en konsert i Ramallah i 2010 ble Boney M. anmodet om å sløyfe denne låten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nord-Fugløya naturreservat

**Nord-Fugløya naturreservat** består av Nordfugløya i Karlsøy kommune. Området ble vernet 4. juni 2004. Fra og med 1. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstigning samt mot ferdsel på land i verneområdet. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å bevare en større øy med tilgrensende sjøområder med dets plante- og dyreliv. Området har et av Norges største og viktigste fuglefjell og har stor betydning som hekke- og oppholdsområde for fugl, samt et interessant planteliv.» 

## Referanser
Idastrandiella

***Idastrandiella*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlangt-ovale, svært harde, halvblanke, mørke skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte.

## Levevis
Artene lever i skog. I motsetning til mange beslektede grupper er de flygedytkige.

## Utbredelse
Artene er utbredt på øyene i Egeerhavet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Ceratanisini]]** Gebien, 1937
******** Slekten ***Idastrandiella*** E. Strand, 1929 
********* *[[Idastrandiella allardi]]* (Reitter, 1884)
********* *[[Idastrandiella graeca]]* (Kraatz, 1877)
********* *[[Idastrandiella guerroumii]]* Soldati & Soldati, 2002
********* *[[Idastrandiella mucorea]]* (Waltl, 1838)
********* *[[Idastrandiella osellai]]* Scupola, 1984
********* *[[Idastrandiella taygetana]]* (Reitter, 1898)
    
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Actizeta

***Actizeta*** er en slekt av skyggebiller som lever på sandstrender.

## Utseende
Små (gjerne ca. 2 millimeter), avlange, matte skyggebiller med tegninger i brunt, svart og lysgrått. Hode og pronotum er tett kledt med lyse skjell. Hodet er bredt skovlformet, antennene nokså korte, de tre ytterste leddene danner ev avlang klubbe. Pronotum er avrundet, bredere enn langt. Dekkvingene er litt rundede med markerte punktrader. Pronotum og dekkvinger har en brem av stive hår langs kanten. Forbeina er tilpasset graving, leggene (tibiae) er sterkt utvidete med en lang pigg i spissen, føttene ganske korte.

## Levevis
Artene lever på sandete strender og elvebredder.

## Utbredelse
Gruppen forekommer på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Cnemeplatiini]]** Jacquelin du Val, 1861
******** Slekten ***Actizeta*** Pascoe, 1875
********* *[[Actizeta albata]]* Pascoe, 1875
********* *[[Actizeta fusca]]* Watt, 1992

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/244378
*
Paramellops

***Paramellops*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
En liten, flat, avlangt-oval, brun skyggebille. Hode, pronotum og dekkvinger danner en kontinuerlig oval sett ovenfra. Hodet er stort og bredt, skovlformet, fasettøynene er små og nyreformede. Antennene er ganske korte og vanligvis ikke synlige ovenfra, det samme gjelder beina. Antennene er knebøyde, svøpen (alle leddene utenfor "kneet") er kort, utvidet mot spissen, de to ytterste leddene danner en klubbe. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede sider, oftest i midten med to, mer eller mindre oppbrutte, lengdefurer. Dekkvingene er rundede med markerte, buede lengdefurer.

## Levevis
Artene lever sammen med maur.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Cossyphodini]]** Wasmann, 1899 - noen ganger regnet som en underfamilie for seg, Cossyphodinae
******** Understammen Paramellonina
********* Slekten ***Paramellops*** Andreae, 1961 
********** *[[Paramellops bewicki]]* (Wollaston, 1861)

## Referanser




## Eksterne lenker
* https://www.antwiki.org/wiki/Paramellops AntWiki - *Paramellops*. Besøkt 24.4. 2024.
*
Hakstein naturreservat

**Hakstein naturreservat** består av Hakkstein og Små-Hakksteinan i Skjervøy kommune. Området ble vernet 4. juni 2004. Fra og med 1.mai til og med 15. juli er det forbud mot ferdsel på Små-Hakksteinan. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å bevare to mindre øyer i Nord-Troms med deres plante- og dyreliv. Området har særlig betydning som hekkeområde for sjøfugl.» 

## Referanser
Six Sisters in the War

***Six Sisters in the War*** (originaltittel: *Yi meng liu jie mei*) er et kinesisk krigsdrama fra 2009 regissert av Ping Wang. Filmen er satt til 1947 og handler om seks kvinner fra samme landsby som bistår kommunistenes hær under den kinesiske borgerkrigen med mat og pleie ved fronten. Filmen kan beskrives som er et krigsdrama fortalt fra en kvinnes perspektiv og er basert på en virkelig hendelse fra 1947.  De seks kvinnene spilles av Liu Lin, Li Nian, Fan Zhibo, Natalie Zhang, Wang Shasha og Cao Yuan.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marathon (Florida)

**Marathon** er en amerikansk by som ligger i Monroe County i Florida.

Byen hadde 9 689 innbyggere i 2020, og dekker et areal på 24,02&nbsp;km².

## Historisk befolkningsdata

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avhengighetsteori (databaseteori)

**Avhengighetsteori** er et felt innen databaseteori som studerer implikasjons- og optimeringsproblemer knyttet til logiske begrensninger (ofte kalt avhengigheter) på databaser. Den mest kjente klassen av slike avhengigheter er funksjonelle avhengigheter som danner grunnlaget for nøkler i databaserelasjoner. En annen viktig klasse av avhengigheter er flervaluerte avhengigheter. En sentral algoritme i avhengighetsteori er chase-algoritmen, og hvis mye av teorien er viet til studiet av.

## Typer avhengigheter
Noen anerkjente typer avhengigheter er:

* Funksjonell avhengighet (*functional dependency*)
* Skjøteavhengighet (*join dependency*)
* Flervaluert avhengighet (*multivalued dependency dependency*)
* Tuppelgenererende avhengighet (*tuple-generating dependency*)
* Transitiv avhengighet (*transitive dependency*)
* Ekvaliensgenererende avhengighet (*equaliy-generating dependency*)
* Innebygd avhengighet (*embedded dependency*)
* Inklusjonsavhengighet (*inclusion dependency*)
* Fullt typisert avhengighet (*full typed dependency*)
Cerasoma

***Cerasoma*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, korte, brede og høyt hvelvede, gjerne matt brunlige skyggebiller. Noen har forstørrede, sigdformede kjever (mandibler), andre utmerker seg med sterkt piggete dekkvinger, disse har gjerne også opphøyde ribber. Et uvanlig trekk (til skyggebiller å være) er at det i denne gruppen er stor forskjell i utseende mellom hunner og hanner (kjønnsdimorfisme).

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Namibia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Cryptochilini]]** Solier, 1841
******** Slekten ***Cerasoma*** Endrödy-Younga, 1989
********* *[[Cerasoma cerasum]]* Endrödy-Younga, 1989
********* *[[Cerasoma irreale]]* Endrödy-Younga, 1989
********* *[[Cerasoma kochi]]* Endrödy-Younga, 1989

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Stomion

***Stomion*** er en slekt av skyggebiller.

## Utseende
Middelsstore (ofte ca. 5-10 millimeter), ovale, brunsvarte skyggebiller. Antennene er trådformede.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. Artene ser ut til å være nokså altetende og kan ete små planter men kan også finnes på kadavere.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Galápagosøyene.

## Systematisk inndeling
Slekten blir gjerne kalt "Darwin's darkling beetles" på engelsk.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Edrotini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Stomion*** G.R. Waterhouse, 1845
********* *[[Stomion cribricollis]]* Van Dyke, 1953
********* *[[Stomion galapagoensis]]* G.R. Waterhouse, 1845
********* *[[Stomion genovesa]]* Finston & Peck, 2004
********* *[[Stomion helopoides]]* G.R. Waterhouse, 1845
********* *[[Stomion laevigatum]]* G.R. Waterhouse, 1845
********* *[[Stomion linelli]]* Blair, 1933
********* *[[Stomion longulum]]* Van Dyke, 1953
********* *[[Stomion obesum]]* Van Dyke, 1953
********* *[[Stomion punctipennis]]* Van Dyke, 1953
********* *[[Stomion rugosum]]* Van Dyke, 1953

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Store Follesøya naturreservat

**Store Follesøya naturreservat** består av et område ved Store Follesøya i Skjervøy kommune. Området ble vernet 30. mars 1990. Fra og med 1. april til og med 15. august er det forbud mot ferdsel. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å sikre best mulige betingelser for fuglelivet i området samt å bevare en viktig hekkelokalitet med de plante- og dyrearter som naturlig er knyttet til området.» 

## Referanser
Geoborus

***Geoborus*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlangt-ovale, halvblanke, mørke skyggebiller. Antennene er noe utvidet mot spissen. Pronotum er forholdsvis lite, mye bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er rundede uten punktstriper, beina nokså tynne.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Chile).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Epitragini]]** Blanchard, 1845
******** Slekten ***Geoborus*** Blanchard, 1847
********* *[[Geoborus lineatus]]* (Guérin-Méneville, 1834)
********* *[[Geoborus rugipennis]]* (Solier, 1851)

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - utbredelsesdatabase over nordamerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/40855
*
Carlos Stetter

**Carlos Stetter** (opprinnelig **Karl Stetter**; født 1941) er en tysk prelat og emeritert katolsk biskop av San Ignacio de Velasco i Bolivia.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Karl Stetter ble født i Ellwangen og vokste opp i Rainau-distriktet i Buch med åtte brødre og tre søstre, blant dem kirkefunksjonæren Irme Stetter-Karp. 
### Prest
Etter å ha studert i Tübingen ble han ordinert til prest den 1. juli 1966. Han var deretter kapellan i Stuttgart og Kirchheim unter Teck og til slutt sokneprest i Tuttlingen til 1971. 

I oktober 1971 dro Stetter til Guatemala som Fidei Donum-prest og ble der inntil han ble utvist fra landet av militærregjeringen på slutten av 1978 som følge av borgerkrigen der. 

Deretter jobbet han som bispedømmeprest i Bolivia før han returnerte til Tyskland i 1986 og tok opp et pastorat i Rechberghausen.
### Hjelpebiskop i Chiquitos
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til titulærbiskop av *Horrea* den 3. oktober 1987 og utnevnte ham til hjelpebiskop i Chiquitos. Den apostoliske nuntius til Bolivia, erkebiskop Santos Abril y Castelló, ordinerte ham til biskop den 28. februar neste år; medkonsekratorer var Bernhard Rieger, hjelpebiskop i Rottenburg-Stuttgart, og Bonifaz Madersbacher O.F.M., biskop av San Ignacio de Velasco.
### Koadjutorbiskop av San Ignacio de Velasco
Den 7. januar 1995 utnevnte paven ham til koadjutorbiskop av San Ignacio de Velasco. 
### Biskop av San Ignacio de Velasco
Da Bonifaz Madersbacher O.F.M. trakk seg tilbake den 29. juli 1995, etterfulgte han ham ui embedet som biskop av San Ignacio de Velasco.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedsøknad den 4. november 2016.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897-1978) *1954 
* Kardinal Agostino Casaroli (1914-1998) *1967 
* Erkebiskop Santos Abril y Castelló (1935- ) *1985
* Biskop *Carlos Stetter* (1941- ) *1988

## Referanser
Torrie Lewis

**Torrie Lewis** (født 2005) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun ble australsk mester på 200 meter i 2023 og 2024, og på 100 meter i 2023.

## Bakgrunn
Lewis er født i Manchester i England, hennes far er av jamaicansk-indisk opphav, og moren er av skotsk avstamming. Hun flyttet til Australia med sin mor da hun var seks år gammel. 

Hun begynte med turn da hun var fem år gammel, men drev også med friidrett fra hun var åtte år. Da hun var elleve år gammel kjente hun at friidrett var det hun ønsket å satse på. 12 år gammel fikk hun Gerrard Keating som trener, og året etter begynte hun å vinne nasjonale titler i aldersbestemte klasser. 14 år gammel løp hun 100 meter på 11,94 og 200 meter på 24,34. Hun flyttet til Brisbane i 2020, da moren fikk jobb der, men fortsatte med Keating som trener, men da under fjernledelse.

## Idrettskarriere
I oktober 2020 satte hun australsk U16-rekord på 100 meter med 11,57 sekunder. Hennes trener, Gerrard Keating, flyttet til Brisbane i 2021, og fortsatte som hennes trener. Hun vant 100 meter og 200 meter under det australske U17-mesterskapet i friidrett 2021, og fikk stafettsølv i det australske U18-mesterskapet. I desember 2021 forbedret hun sin personlige rekord på 100 meter til 11,33 sekunder. Hun ble australsk U20-mester på 100 meter og 200 meter i 2022. Hun ble tatt ut til å delta i U20-VM i friidrett 2022, men skadet hamstringen (baksiden av låret) ni dager før avreise til mesterskapet, og kunne derfor ikke delta.

Hun startet 2023-sesongen med personlig rekord på 400 meter med 53,36 sekunder i januar, og forbedret sin personlige rekord på 100 meter til 11,23 sekunder under Sydney Track Classic i mars. Hun deltok i sitt første nasjonale mesterskap på seniornivå, 18 år gammel. Hun vant der 100 meter og 200 meter, og senket der som personlige rekord på 200 meter til 23,02 sekunder. Senere på året fikk hun ny trener, Andrew Iselin. Hun deltok på 100 meter under VM i friidrett 2023, men gikk ikke videre fra forsøksheatet sitt, der hun løp på 11,45 sekunder. 

Den 27. januar 2024 satte hun ny personlig rekord på 100 meter med tiden 11,10, som var ny australsk juniorrekord (U20) og ny nasjonal rekord. Melissa Breen hadde den tidligere nasjonale rekorden, som var på 11,11. I mars deltok hun i Sydney Track Classic, og satte der australsk rekord på 4 x 100 meter stafett med tiden 42,94, sammen med Ebony Lane, Bree Masters og Ella Connolly. I april 2024 forsvarte hun sin nasjonale tittel på 200 meter, og senket samtidig sin personlige rekord til 22,94. Hun deltok ikke på 100 meter i dette mesterskapet, for å fokusere på Sommer-OL 2024. En uke etter det australske mesterskapet debuterte hun i Diamond League i Xiamen i Kina, og vant der 200 meter over sterke sprintere som Sha’Carri Richardson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yuan Longping (film)

***Yuan Longping*** er en kinesisk biografisk dramafilm fra 2009 regissert av Shi Fenghe. Filmen skildrer livet til den kinesiske forskeren og agronomen Yuan Longping. Rollen som Yuan spilles av Guo Jinglin.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer).

Filmen er også kjent under tittelen *Yuan Long Ping*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europapa

«**Europapa**» er en sang fra 2024 av den nederlandske artisten Joost Klein. Sangen ble utgitt 29. februar 2024 og var Nederlands bidrag i Eurovision Song Contest 2024 i Malmö. 

## Om sangen
«Europapa» ble komponert av Paul Elstak, Teun de Kruif, Thijmen Melissant og Dylan van Dael, med tekst skrevet av Joost Klein, Donny Ellerström og Tim Haars. I intervjuer uttalte Klein at sangen er en ode til Europa og et «brev» til hans avdøde far, som lærte ham at verden ikke har noen grenser. Klein sa at sangens stil henter inspirasjon fra 2 Unlimited og Vengaboys, og er en blanding mellom den «typiske Eurovision-sjangeren» og .

Sangen hadde premiere på en spesialepisode av *De Avondshow med Arjen Luback* 29. februar 2024. Sangen ble nr. 2 i semifinalen og var i utgangspunktet kvalifisert til finalen. Senere ble artisten diskvalifisert etter en hendelse.

## Eurovision Song Contest 2024
Under Eurovision Song Contest 2024 skulle Klein opptre som nummer fem, men deltok ikke på generalprøven dagen før finalen på grunn av en etterforskning. Under juryshowet ble hans semifinalopptreden brukt som erstatning. Den europeiske kringkastingsunionen bekreftet at han ikke ville opptre etter en klage fra en kvinnelig produksjonsmedarbeider. Klein ble senere frikjent for straffbare handlinger.

## Musikkvideo
Musikkvideoen til «Europapa» er regissert av Véras Fawaz. Musikkvideoen inneholder cameo-opptredener av tidligere Eurovision-deltakere, som René Froger (2009, som en del av ) og S10 (2022), i tillegg til  (den nederlandske poengoppleseren i 2019) og TikTokerne Appie Mussa og Stuntkabouter, som begge skal være med på scenen i Malmö sammen med Klein. 

Musikkvideoen hadde premiere live på *De Avondshow med Arjen Lubach* 29. februar 2024 klokken 16:45 CET, etterfulgt av en utgivelse på Eurovision Song Contest-kanalen på YouTube ti minutter senere.

## Listeplasseringer

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vegard Faret

**Vegard Faret** (født 1997) er en norsk profesjonell ishockeyspiller. Han spiller per 2024 for Sparta Sarpsborg i den norske Elitehockeyligaen, og på det norske landslaget. Han kommer fra Stavanger og Viking Hockey  er hans moderklubb. Han har også spilt hos Stavanger Oilers, Ringerike Panthers og Lørenskog Ishockeyklubb. Samt amrikansk junior hockey. .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Riders of the Range

***Riders of the Range*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Otis B. Thayer.

## Handling
Martin Lethbridge, president for en kveg-forening, blir bedt om å undersøke rapporter om et økende antall angrep på storfe. De hovedmistenkte er saueeiere, ledet av Gregg Randall, som igjen gir kvegene skylden for de økende tapene blant saueflokkene deres.

Men en rekke komplikasjoner oppstår når Martin forelsker seg i Greggs datter Dolly. Imidlertid vinner Martin til slutt over et hemmelig samfunn av uærlige kveg-eiere.

## Skuespillere
* Edmund Cobb som Martin Lethbridge
* Frank Gallagher som Blunt Vanier 
* Clare Hatton som Gregg Randall  
* Roy Langdon som Bob Randall  
* Harry Ascher som Red Morriss  
* E. Glendower som  Soapweed Harris 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Red Warning

***The Red Warning*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Robert N. Bradbury.

## Handling
Etter at storfeet hans blir stjålet av en gruppe kjeltringer begynner David Ainslee å lete i ørkenen etter en forlatt gull-gruve, i håp om at dette skal gi ham muligheten til å betale ned et lån på ranchen hans og redde datteren hans, Louise, fra kjeltringen Tom Jeffries.

## Skuespillere
* Jack Hoxie som Philip Haver
* Fred Kohler som Tom Jeffries
* Elinor Field som Louise Ainslee
* Frank Rice som Toby Jones
* Jim Welch som David Ainslee 
* William Welsh som George Ainslee

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Rendezvous

***The Rendezvous*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Marshall Neilan.

## Handling
Tsaren forviser prins Sergei til Sibir, for å ha giftet seg uten å ha først fått tsarens samtykke til giftermålet. Hans kone, Varvara, dør kort tid senere og etterlater seg en jente som får navnet Vera. Tvunget til å flykte, overlater prinsen jenta hos vennen Vassily. Flere år senere, under den russiske borgerkrigen, blir landsbygda raidet av kosakker.

Men Walter Stanford, en amerikansk soldat, redder den nå atten år gamle Vera fra å bli angrepet av kosakker. Men lederen for kosakkene tvinger Vera til å gifte seg med ham, og slår henne deretter brutalt. Soldaten kommer imidlertid tilbake, gjør krav på den unge kvinnen og gifter seg med henne etter at kosakken ved et uhell ender opp med å bli begravet levende.

## Skuespillere
* Conrad Nagel som Walter Stanford
* Lucille Ricksen som Vera
* Richard Travers som Sergei
* Kathleen Key som Varvara
* Emmett Corrigan som Vassily

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verkiaipalasset

**Verkiaipalasset** (litauisk: *Verkių rūmai*) er et 1700-talls nyklassisistisk palass i Verkiai i Vilnius i Litauen.
## Historie
Inntil utgangen av 1300-tallet var området storfyrsterne av Litauens eiendom. Der var en treherregård allerede i 1200-tallet. I 1387 donerte Litauens storfyrst Jogaila palasset til Vilnius' katolske biskop i forbindelse med kristningen av Litauen. Verkiai var permanent sommerresidens for biskoper inntil slutten av 1700-tallet.

Verkiaipalasset ble alminnelig kjent etter at biskop Ignacy Jakub Massalski overtok det i 1780. Han innhyrte to berømte arkitekter, Marcin Knackfus og Laurynas Gucevičius, til å gkenoppbygge slottet i nyklassisistisk stil. Grunmplanen og driftbygningene ble tegnet av Marcin Knackfus. Hovedbygningen, stallene og flere andre bygninger ble tegnet av Gucevičius. Palasset ble kalt «Vilnius' Versailles». Palasset hadde et lite teater, stort bibliotek, og et lite pistolmuseum og var omgitt av en park.

Slottet ble alvorlig beskadiget under Napoleons invasjon av Russland. Etter dettee ble hovedbygningen revet ned på ordre av en ny eier, prins Ludwig zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, som hadde kjøpt Verkiai i 1839. Han beordret også omstrukturering av de øvrige bygninger. Den østlige fløy, godskontoret, ble innrettet som hovedbygning i 1840-årene. De første kjente fotografier fra Litauen ble tat i 1839, da Karol Podczaszyński laget en daguerreotypi av slottet mens det lå i ruiner. Disse bildene har ikke overlevd.

## Referanser
Diodontes

***Diodontes*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore (ca. 10-13 millimeter), ovale og hvelvede, svarte skyggebiller. 

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. Denne gruppen finnes ofte i sanddyner, men kna forekomme i mange slags vegetasjon. De er nattaktive altetere.

## Utbredelse
Slekten er særlig artsrik på Kanariøyene (særlig Gran Canaria), men er også utbredt langs Middelhavet østover til Egypt.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Erodiini]]** Billberg, 1820
******** Slekten ***Diodontes*** Solier, 1834
********* *[[Diodontes areolatus]]* Gerstäcker, 1871
********* *[[Diodontes chatanayi]]* Lesne, 1915
********* *[[Diodontes fossulatus]]*
********* *[[Diodontes patrizii]]* Gridelli, 1939
********* *[[Diodontes porcatus]]* Solier, 1834
********* *[[Diodontes subscutellatus]]* Lesne, 1915
********* *[[Diodontes sulcatus]]* Solier, 1834

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Nationella säkerhetsrådet

**Nationella säkerhetsrådet** er et organ i Statsrådsberedningen som møtes for informasjonsdeling og strategisk samordning i spørsmål om rikets sikkerhet. Rådet trer sammen annenhver uke, men ved alvorlige kriser og hendelser kan rådet sammenkalles med kort varsel.

Rådet ledes av Sveriges statsminister og består av justisministeren, utenriksministeren, forsvarsministeren, sivilforsvarsministeren, finansministeren og eventuelle øvrige partiledere som inngår i Sveriges regjering. Andre statsråder deltar når deres ansvarsområder er berørt. Etatssjefer og andre kan gis mulighet til å gi informasjon til rådet. 

Møtene i rådet kan ved behov forberedes av gruppen för strategisk samordning (GSS) som består av statssekretærer som representerer de statsråder som deltar i rådet.

Den nasjonale sikkerhetsrådgiveren bistår Nationella säkerhetsrådet og har ansvar for analyse, samordning og innretning av spørsmål som berører rikets sikkerhet. Rådgiveren bistår også statsministeren i utenriks- og sikkerhetspolitiske saker samt spørsmål om rikets sikkerhet.

## Se også
* Kansliet för krishantering

## Referanser
Cooper Alan

**Cooper Alan** (født 1996) er en amerikansk singer-songwriter som ble kjent gjennom sosiale medier (spesielt TikTok), hvor han har publisert egne sanger og country-coverversjoner av kjente sanger. Hans sang «New Normal» er streamet over 26 millioner ganger på Spotify, og ifølge musikerens egne nettsider er hans sanger samlet streamet over 200 millioner ganger.

## Eksterne lenker
* 
* 

## Referanser
Evelina

***Evelina*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunlige til svarte skyggebiller med trådformede antenner. Noen har metallglans og kan overflatisk minne om løpebiller.

## Levevis
I alle fall noen av artene kan finnes ved råtnende kadavere i tørre områder, gjerne områder med sparsom vegetasjon i randsonen av ørkener.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Evaniosomini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Evelina*** J. Thomson, 1860
********* *[[Evelina lacordairei]]* J. Thomson, 1860

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Liste over Nova Scotias viseguvernører

**Nova Scotias viseguvernør** () er den canadiske monarkens visekongelige representant i provinsen.

## Liste

## Fotnoter

## Referanser


## Kilder
*
Pimelosomus

***Pimelosomus*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
En middelsstor (ca. 12 millimeter), oval og høyt hvelvet, svart skyggebille, kledt med grå hår og skjell. Antennene er lange og tynne.

## Levevis

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områder i Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Physogasterini]]** Lacordaire, 1859
******** Slekten ***Pimelosomus*** Burmeister, 1875 
********* *[[Pimelosomus sphaericus]]*  Burmeister, 1875

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Platyope

***Platyope*** er en slekt av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore til ganske store, gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, blankt svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med litt utydelige punktstriper. De fleste artene mangler flygevinger.

## Levevis
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener. De er gjerne nattaktive altetere, men det finne sogså mange dagaktive arter, selv i ganske varme områder. På grunn av den svært tunge "rustningen" er disse artene gjerne ganske trege, men det er få rovdyr som klarer å bryte skallet.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Pimeliini]]** Latreille, 1802
******** Slekten ***Platyope*** Fischer von Waldheim, 1820
********* *[[Platyope altaiensis]]* Ren & Wang, 1993
********* *[[Platyope bairinana]]* Ren & Dong, 2001
********* *[[Platyope balteiformis]]* Ren & Wang, 1993
********* *[[Platyope chinensis]]* Kaszab, 1962 - ofte plassert som en underart av *P. proctoleuca*
********* *[[Platyope granulata]]* Fischer von Waldheim, 1820
********* *[[Platyope grumi]]* (Semenov, 1893)
********* *[[Platyope korgasica]]* Wu & Huang, 2005
********* *[[Platyope korlaensis]]* Fan & Huang, 2005
********* *[[Platyope leucogramma]]* (Pallas, 1773)
********* *[[Platyope mongolica]]* Faldermann, 1835
********* *[[Platyope ordossica]]* Semenov-Tian-Shansky, 1907
********* *[[Platyope pointi]]* Schuster & Reymond, 1937
********* *[[Platyope proctoleuca]]* Fischer von Waldheim, 1820
********* *[[Platyope qitaiensis]]* Wu & Huang, 2005
********* *[[Platyope trichophora]]* Ren & Dong, 2001
********* *[[Platyope unicolor]]* Zubkov, 1829
********* *[[Platyope victor]]* Schuster & Reymond, 1937

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Trachynotus

***Trachynotus*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

## Utseende
Middelsstore til ganske store, gjerne brede og høyt hvelvede, svært harde, ofte matt gråaktige til svarte skyggebiller. Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Dekkvingene er gjerne høyt hvelvede med punktstriper. De fleste artene mangler flygevinger. Gruppen omfatter de største av alle skyggebiller, opptil 80 millimeter lange.

## Levevis
Nesten alle artene er nattaktive. Kroppsoverflaten viser noen tilpasninger til å ta opp fuktighet fra omgivelsene. Larvene til noen arter kan gjøre noe skade på dyrkede planter.

## Utbredelse
De fleste av artene lever i tørre områder i Afrika, men forekommer også i Middelhavsområdet og Midtøsten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
***** Familien **[[skyggebiller]]**, Tenebrionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Pimeliinae]]** 
******* Stammen **[[Sepidiini]]** Eschscholtz, 1829
******** Understammen Trachynotina Koch, 1955
********* Slekten ***Trachynotus*** Latreille, 1829
********** *[[Trachynotus albulus]]* Péringuey, 1886
********** *[[Trachynotus elongatus]]* (Olivier, 1795)
********** *[[Trachynotus leucographus]]* Solier, 1843
********** *[[Trachynotus lutosus]]* Péringuey, 1885
********** *[[Trachynotus meracus]]* Péringuey, 1899
********** *[[Trachynotus ornatus]]* Haag-Rutenberg, 1873
********** *[[Trachynotus plicipennis]]* Haag-Rutenberg, 1873
********** *[[Trachynotus proximus]]* Laporte, 1840
********** *[[Trachynotus recurvus]]* Haag-Rutenberg, 1873
********** *[[Trachynotus reticulatus]]* (De Geer, 1778)
********** *[[Trachynotus sctulosus]]* Haag-Rutenberg, 1873
********** *[[Trachynotus tricostatus]]* Haag-Rutenberg, 1873
********** *[[Trachynotus variegatus]]* Haag-Rutenberg, 1878
********** *[[Trachynotus vicinus]]* Haag-Rutenberg, 1871
********** *[[Trachynotus vittatus]]* (Fabricius, 1781)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Liar (Silia Kapsis-sang)

«**Liar**» (norsk oversettelse: *løgner*) er en sang fra 2024 av den australske artisten Silia Kapsis. Sangen ble utgitt 29. februar 2024 og var Kypros’ bidrag i Eurovision Song Contest 2024 i Malmö. Den ble nr. 15 i finalen med 78 poeng.

## Om sangen
«Liar» er komponert av Dimitris Kontopoulos og Elke Tiel. Kapsis uttalte at «Liar» var rettet mot mennesker som lever «falske liv», og kritiserte dem for å presse «body shaming [og] sexualliti (sic)». Kapsis, som videre uttalte at sangen fokuserer på effekten sosiale medier har på unge kvinner, proklamerte at sangen ble laget for å overbevise folk om å forlate en «fasade av falskhet».

«Liar» ble internt valgt av den kypriotiske kringkasteren RIK til å representere Kypros i Eurovision Song Contest 2024. I september 2023 kunngjorde RIK at den hadde valgt den australske sangeren Silia Kapsis til å representere landet. Låten «Liar» ble offentliggjort 29. februar 2024, og en musikkvideo til låten ble sluppet samme dag.

Opprinnelig skulle sangen sendes til Russland for den russiske nasjonale finalen til Eurovision Song Contest 2022, men landet ble kastet ut av EBU etter invasjonen av Ukraina. I 2023 ble låten spilt inn som en demo av den greske artisten , som hun deltok i det lukkede nasjonale utvalget til Hellas for 2023-konkurransen. Sangen kvalifiserte seg til andre fase av utvalget, hvor den fikk førsteplassen av publikumskomiteen med 693 poeng, men bare tredjeplass fra den kunstneriske komiteen med 440 poeng, og endte på andreplass sammenlagt med 1 133 poeng, bak Victor Vernicos' sang «What They Say».

## Referanser
Karnes naturreservat

**Karnes naturreservat** består av noen holmer og grunne områder i fjorden innenfor Lyngseidet i Lyngen kommune. Området ble vernet 4. juni 2004 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. mai til og med 15. juli er det forbud mot ferdsel på land i det meste av verneområdet. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å bevare et område med ulike livsmiljø for planter og dyr. Området har en rikt utformet strandengvegetasjon sammen med rik løvskog. Holmene har stor betydning som hekkeområde for sjøfugl i indre fjordstrøk i Troms, mens fjæreområdene er en viktig trekklokalitet for våtmarksfugl.» 

## Referanser
We Will Rave

«**We Will Rave**» (norsk oversettelse: *vi skal rave*) er en sang fra 2024 av den østerrikske artisten . Sangen ble utgitt 1. mars 2024 og var Østerrikes bidrag i Eurovision Song Contest 2024 i Malmö. 

## Om sangen
«We Will Rave» ble skrevet og komponert av det svenske låtskriverteamet Anderz Wrethov, Jimmy «Joker» Thörnfeldt, Julie Aagaard, og Thomas Stengaard. Kaleen beskrev sangen som et "techno-inspirert popspor" før sangens utgivelse. Ved utgivelsen av sangen uttalte Kaleen at bildet av en rave-fest i sangen ble brukt til å promotere et sted hvor «utenforstående og sårede sjeler går for å helbrede og løse problemene deres gjennom musikk».

Kaleen ble offisielt annonsert som Østerrikes representant for Eurovision Song Contest 2024 16. januar 2024 på *Ö3-Wecker*, et radioprogram på . Den 23. februar publiserte hun en 30-sekunders bit av sangen for å promotere den. Demoen av sangen ble lekket flere uker før sangens offisielle utgivelse; Kaleen hevder at den endelige versjonen ble endret for å samsvare bedre med Eurovision. Sangen ble offisielt utgitt 1. mars.

## Referanser