open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carinisphindus

***Carinisphindus*** er en slekt av små slimsoppbiller som lever i slimsopper (Myxomycetes). 

## Utseende
Små (1,5-2 millimeter), avlange, matte, mørke slimsoppbiller. Oversiden er kraftig, på dekkvingene radvis punktert. Hodet er kort og bredt, antennene klubbeformede og middels lange. Pronotum er avrundet trapesformet, mye bredere enn langt, med en skarp, opphøyd midtribbe.

## Levevis
Billene i denne familien synes å være spesialisert på å leve i eller på slimsopper, som gjerne vokser på trær. På grunn av skjult levevis og liten størrelse er det ikke ofte man treffer på dem.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord- (Florida), og Mellom-Amerika og Karibia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[slimsoppbiller]], [[Sphindidae]]** (=Aspidiphoridae)
****** Underfamilien smalslimsoppbiller (Sphindinae)
******* Slekten ***Carinisphindus*** McHugh, 1990
******** *[[Carinisphindus geminus]]* McHugh & Lewis, 2000
******** *[[Carinisphindus isthmensis]]* McHugh, 1990
******** *[[Carinisphindus leptosphinctos]]* McHugh, 1990
******** *[[Carinisphindus platysphinctos]]* McHugh, 1990
******** *[[Carinisphindus purpuricephalus]]* McHugh & Lewis, 2000
******** *[[Carinisphindus skotios]]* McHugh & Lewis, 2000

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pakkereisenemnda

**Pakkereisenemnda** er et norsk organ som tilbyr behandling av tvister mellom kunde og reisearrangør. Nemndas sekretariat ivaretas av Norsk ReiselivsForum.

Pakkereisenemnda har sitt grunnlag i pakkereiseloven og godkjenningsloven samt avtale mellom Virke Reise Utland og Forbrukerrådet. Nemnda ble godkjent
klageorgan i 2017 og oppfyller kravene i godkjenningsloven.

Klageordningen finansieres av virksomheter som er medlem av Reisegarantifondet. Kostnadene til driften av klagenemnda dekkes gjennom et gebyr fastsatt i
pakkereiseforskriften. Gebyrets størrelse fastsettes av Barne- og familiedepartementet etter forslag fra styret i Pakkereisenemnda. Reisegarantifondet krever inn gebyret på vegne av nemnda.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Where Have I Known You Before

***Where Have I Known You Before*** er et studioalbum fra 1974 med Chick Corea og Return to Forever. Det første albumet med gitarist Al Di Meola, og det andre siden lederen Chick Corea gikk over til hovedsakelig å bruke elektrisk instrumentering, og spilte musikk sterkt påvirket av progressiv rock, funk og klassisk.

## Sporliste
Alle sporene er av Chick Corea, bortsett fra der det er spesifisert

**Side A**

* 1. «Vulcan Worlds» - Stanley Clarke 7:51
* 2. «Where Have I Loved You Before?» 1:02
* 3. «The Shadow of Lo» - Lenny White 7:32
* 4. «Where Have I Danced with You Before?» 1:14
* 5. «Beyond the Seventh Galaxy» 3:13

**Side B**

* 6. «Earth Juice» - Corea, Clarke, White, Al Di Meola 3:46
* 7. «Where Have I Known You Before?» 2:20
* 8. «Song to the Pharaoh Kings» 14:21

## Medvirkende

* Chick Corea – akustisk piano, Fender Rhodes elektrisk piano, Hohner klavinet, Yamaha orgel, ARP Odyssey & Minimoog synthesizere, perkusjon
* Al Di Meola – elektrisk gitar, 12-strengs akustisk gitar
* Stanley Clarke – bass, Yamaha-orgel, bjeller, klokkespill
* Lenny White – trommer, congas, bongo, perkusjon
Leiopeplus

***Leiopeplus*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Middelsstore (4-11 millimeter), avlange glansbiller. De har en lang, kjegleformet bakkropp som stikker langt ut bak dekkvingene og kan derfor ligne på kortvinger (Staphylinidae).

## Levevis

## Utbredelse
Slekten forekommer i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[Cillaeinae]]** Kirejtshuk & Audisio, 1986
******* Slekten ***Leiopeplus*** Murray, 1864
******** *[[Leiopeplus brunnescens]]* (Grouvelle, 1919)
******** *[[Leiopeplus concolor]]* (Lechanteur, 1955)
******** *[[Leiopeplus granulatus]]* (Lechanteur, 1955)
******** *[[Leiopeplus lafertei]]* Murray, 1864
******** *[[Leiopeplus niger]]* Murray, 1864
******** *[[Leiopeplus nigrescens]]* (Lechanteur, 1955)
******** *[[Leiopeplus nitidor]]* (Grouvelle, 1919)
******** *[[Leiopeplus opacinus]]* (Grouvelle, 1919)
******** *[[Leiopeplus opacior]]* (Grouvelle, 1915)
******** *[[Leiopeplus rubidus]]* (Murray, 1859)
******** *[[Leiopeplus splendens]]* (Lechanteur, 1955)
******** *[[Leiopeplus sublaevis]]* (Grouvelle, 1915)
******** *[[Leiopeplus testaceus]]* (Grouvelle, 1915)
******** *[[Leiopeplus variabilis]]* (Lechanteur, 1955)

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
Indiodasytes

***Indiodasytes*** er en slekt av biller i familiegruppen børstebiller..

## Utseende
Nokså små (2-3,7 millimeter), avlange, svarte børstebiller, dekkvingene mørkbrune. Kroppen er fint hårete, med noen lange, utstående hår. Hodet er bredere enn langt, fasettøynene ovale og utstående. Pronotum er lengre enn bredt, sidene noe tannete. 
## Utbredelse
Slekten er utbredt i India og Sri Lanka.

## Systematisk inndeling

* ordenen biller, Coleoptera
** underordenen Polyphaga
*** gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** familien børstebiller, Melyridae (eventuelt blærebiller, Malachiidae)
****** underfamilien **[[klobørstebiller]]** (Rhadalinae LeConte, 1862)
******* slekt ***Indiodasytes*** Pic, 1916
******** *[[Indiodasytes madurensis]]* Pic, 1916

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Klobørstebiller - Fauna Europaea
SMB Norge

**SMB Norge** (tidligere Bedriftsforbundet) er en interesseorganisasjon for små og mellomstore bedrifter etablert i 1992. Forbundet arbeider for å påvirke næringspolitikken til beste for små og mellomstore bedriftene i Norge. Tidligere stortingspolitiker Jørund H. Rytman er admistrerende direktør I SMB Norge.

## Historie
Helt siden 1992 har SMB Norge arbeidet målbevisst for å bedre regelverket og rammevilkårene for mindre bedrifter i Norge. Det var et sterkt engasjement mot delingsmodellen som dannet opptakten til dannelsen av SMB Norge. Mange bedriftsledere følte at de manglet politikere og organisasjoner som stod på deres side. De etterlyste en organisasjon som tok mindre bedrifter på alvor.

Det første offisielle årsmøtet til Norsk Bedriftsforbund gikk av stabelen på Skjetten ved Oslo 24. oktober 1992. Her ble det vedtatt et 10-punkts næringspolitisk program som grunnlag for interesseorganisasjonen for mindre bedrifter. 

Under forbundets kongress i Drammen i juni 2019 ble det vedtatt å bytte navn fra Bedritsforbundet til SMB Norge.

## Dagens situasjon
SMB Norge jobber for å bedre rammevilkårene for små og mellomstore bedrifter i Norge. Organisasjonen jobber blant annet med å påvirke politiske beslutningstakere, drive lobbyvirksomhet og tilby medlemsfordeler og kompetansehevingstiltak til medlemmene.

SMB Norge har et sterkt fokus på å bidra til økt verdiskapning og bærekraftig vekst i norsk næringsliv. Organisasjonen jobber for å redusere byråkratiske hindre, senke skatter og avgifter, og sikre bedre tilgang til finansiering for små og mellomstore bedrifter.

Gjennom nettverksbygging, kurs og seminarer, og en rekke andre aktiviteter bidrar SMB Norge til å styrke kompetansen og konkurransedyktigheten til medlemsbedriftene. Forbundet har per 2024 har ca. 5 500 medlemmer over hele landet hvor medlemsbedriftene  sysselsetter i overkant av 25 000 arbeidsplasser.

## Miljøfyrtårn
SMB Norge ønsker å være en miljøvennlig virksomhet. Ved å fokusere på for eksempel arbeidsmiljø, energibruk og papirbruk har de mottatt sertifikatet Miljøfyrtårn. SMB Norge er også en av stifterne til Stiftelsen Miljøfyrtårn og vi har i flere år vært representert i styret i stiftelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taenioncus

***Taenioncus*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Små til middelsstore (1 – 15&nbsp;mm) biller, de fleste artene er forholdsvis brede og flate, men det finnes også noen som er avlange eller hvelvede. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur og er derfor temmelig matt glinsende. **Hodet** er lite, kort og bredt. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige. Hos underfamilien blomsterglansbiller (Meligethinae) har framleggene (protibiae) tenner på yttersiden, mellom- og bakleggene skarpe lengdelister.

## Levevis
De voksne billene i mange grupper finner man gjerne på blomster, der de spiser pollen. Larvene kan leve i mange ulike habitater. 

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordøstlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **soppglansbiller**, Carpophilinae
******* Stammen Taenioncini Kirejtshuk, 1998
******** Slekten ***Taenioncus*** Kirejtshuk, 1984
********* *[[Taenioncus cylindricus]]* (Murray, 1864)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sosial interaksjon

**Sosial interaksjon** er enhver prosess som involverer gjensidig stimulering eller respons mellom to eller flere individer. Disse kan variere fra de første møtene mellom foreldre og avkom til komplekse interaksjoner med flere individer i voksenlivet. Sosial interaksjon inkluderer utvikling av samarbeid og konkurranse, påvirkning av status og sosiale roller, og dynamikken i gruppeatferd, lederskap og konformitet.   Vedvarende sosial interaksjon mellom spesifikke individer fører til dannelsen av sosiale relasjoner.   Det er bare gjennom nøye observasjon av sosial interaksjon at sosial organisering og sosial struktur kan utledes.

## Referanser
Hjørdis Knutsen

**Hjørdis Knutsen** (1905–1992) var en norsk designer og tekstilkunstner. Hun var gift med arkitekt Knut Knutsen, og har totalt 4 verk i Nasjonalmuseets samling.

## Liv og virke
Hjørdis Knutsens opprinnelige navn var Hjørdis Christiansen. Hun vokste opp i et middelklassehjem i idylliske omgivelser i Oslos første hageby, Arctanderbyen. I 1928 var hun ferdig utdannet ved Statens Håndverks- og kunstindustriskole, hvor hun møter mannen sin, Knut Knutsen. Ifølge arkitekt Odd Brochmann arvet Knutsen sin fars kunstneriske talenter.

I 1930 giftet hun seg med Knut Knutsen, og sammen arbeidet de med diverse utsmykninger. Brochmann uttrykker også at Hjørdis hadde en stor og reell betydning for sin mann i deres kompaniskap, spesielt i arbeidet med den norske ambassaden i Stockholm. De fikk annenpremie i konkurransen om innredningen og utsmykkingen av festsalen i statens lærerinneskole i Hustell på Stabekk. Knut Knutsen tegnet de fleste innredningene og møblene, mens Hjørdis Knutsen sto for tekstilene i mange av hans bygg.

Verkene i samlingen til Nasjonalmuseet, er tre gulvtepper som ble laget mellom 1948 og 1952, og en stofflengde fra 1952-1953. De tre gulvteppene er *Tepper for den norske ambassaden i Stockholm.* Teppene ble brukt i den kgl. norske ambassaden i Stockholm, som i 1952 ble oppført og innredet med mannen Knut Knutsen som arkitekt. Hjørdis Knutsen var ansvarlig for å tegne gardinene, teppene og andre møbelstoffer, hvor det samlede resultatet kombinerer hjemmets lunhet med offentlighetens atmosfære.Til å utføre arbeidene hadde hun veverne Anna Tørrisdal og Kari Rude.Fire av teppene er også å finne i samlingen til Norsk Folkemuseum. De ble gitt i gave av Utenriksdepartementet. Noen av disse teppene ble brukt i oppholdsrommet i den kgl. norske ambassade i Stockholm frem til oppussingen i 2001. 

Arbeidet til Hjørdis Knutsen var mest preget av samarbeidet med ektemannen. Hun hadde ingen offentlige oppdrag før hun gikk inn som designer og bidragsyter til ambassaden, hele 20 år etter diplomet fra SHKS. I denne perioden var det vokst frem et kunstmiljø med mange aktive tekstildesignere med egne verksteder. Hun ble aldri medlem av Foreningen Brukskunsts tekstilgruppe.

## Referanser




## Litteratur
*
Utopia (album av Todd Rundgren)

***Utopia*** er et album av rockegruppen Todd Rundgren's Utopia, utgitt i 1982.

Den originale vinyl LPen ble utgitt som et tresidig sett med to 12"-plater, den tredje siden inkluderte fem ekstra sanger, spilt inn på begge sider av den andre platen. Den ble deretter utgitt som en enkelt LP med de fem ekstra sangene på inkludert tosidig EP.

Singler ble gitt ut for «Feet Don't Fail Me Now» og «Hammer in My Heart». Sistnevnte låt nådde nummer 31 på Billboards Mainstream Rock-diagram.

Albumet er beskrevet av kritikerne som New wave, Alternativ Rock, Punk, Powerpop, Contemporary Pop og det finnes også på en 8. plass på Discovermusic sin liste *25 Greatest Prog Rock Albums Of All Time* (2020).

## Sporliste
**Side A.**
# Libertine – 2:48
# Bad Little Actress – 2:53
# Feet Don't Fail Me Now – 3:08
# Neck On Up – 2:54
# Say Yeah – 3:04

**Side B**

# Call It What You Will – 3:48
# I'm Looking at You But I'm Talking to Myself – 3:40
# Hammer in My Heart – 4:11
# Burn Three Times  – 3:14
# There Goes My Inspiration – 3:26

**Side C**

# Princess of the Universe – 3:30
# Infrared and Ultraviolet – 2:18
# Forgotten but Not Gone – 2:32
# Private Heaven – 3:12
# Chapter and Verse – 3:41

## Medvirkende

* Todd Rundgren - gitar og vokal
* Roger Powell - keyboard og vokal
* Kasim Sulton - bass og vokal
* John "Willie" Wilcox - trommer, perkusjon og vokal
* Doug Howard - bass og vokal
Homepuraea

***Homepuraea*** er en slekt av mellomstore biller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. Noen få arter er regnet som skadedyr.

## Utseende
Gjerne middelsstore, avlange og noe flate, blanke, brunlige glansbiller, dekkvingene med gulaktige tegninger.  **Hodet** er horholdsvis stort, kjevene (mandiblene) fremstrakte og godt synlige ovenfra.  Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). **Beina** er korte og kraftige. 

## Levevis
Billene kan ofte finnes ved sår i trær der sevje flyter ut. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **sevjeglansbiller**, Cryptarchinae  – glatte og blanke, avlang kroppsform
******* stammen *[[Arhinopini]]* Kirejtshuk & Bouchard, 2018
******** Slekten ***Homepuraea*** Broun, 1893 - 2 arter, New Zealand
********* *[[Homepuraea amoena]]* (Broun, 1880)
********* *[[Homepuraea halli]]* (Broun, 1921)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pastillodes

***Pastilllodes*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner.  

## Utseende
Små (1-3 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke glansbiller. **Hodet** er lite, kort og bredt, nesten helt skjult av brystskjoldet. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige, alle føttene fire-leddete. 

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
Gruppen er rovdyr som spiser skjoldlus. De kan rulle seg sammen til en ball.

## Utbredelse
Slekten er  utbredt i Palearktis.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[skjoldlusbiller]]**, Cybocephalinae Jacquelin du Val, 1858
******* Slekten ***Pastilllodes*** Endrödy-Younga, 1968
******** *[[Pastillodes agathidioides]]* (Peyerimhoff, 1927)
******** *[[Pastillodes areolatus]]* (Normand, 1940)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Europaparlamentsvalget i Danmark 2024

**Europaparlamentsvalget i Danmark 2024** ble avholdt mellom 29. april og 9. juni 2024. Det var åpent for forhåndsstemmegivning per brev fra 29. april til 6. juni, mens valglokalene var åpne søndag 9. juni. 

Danmark valgte 15 medlemmer av Europaparlamentet for en femårsperiode.

Danske statsborgere og andre EU-borgere bosatt i Danmark hadde stemmerett. Færøyene og Grønland er deler av Kongeriket Danmark, men ikke EU. Danske statsborgere som er fastboende på Færøyene og Grønland regnes ikke som EU-borgere og deltok derfor ikke i valget.

## Valgresultat
Valgresultat registrert av Danmarks Statistik:

Flere partier, som typisk tilhører samme gruppe i Europaparlamentet, inngikk listeforbund. Listeforbundet mellom Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti og Alternativet førte til at Alternativets stemmer, som ellers ville ha gått til spille, hjalp Socialdemokratiet med å beholde sitt tredje mandat.

### Valgte medlemmer
;Socialdemokratiet
#Christel Schaldemose (142&nbsp;198 personstemmer)
#Niels Fuglsang (29&nbsp;135 personstemmer)
#Marianne Vind (28&nbsp;267 personstemmer)

;Radikale Venstre
#Sigrid Friis (63&nbsp;093 personstemmer)

;Det Konservative Folkeparti
#Niels Flemming Hansen (33&nbsp;147 personstemmer)

;Socialistisk Folkeparti
#Kira Marie Peter-Hansen (178&nbsp;438 personstemmer)
#Villy Søvndal (60&nbsp;510 personstemmer)
#Rasmus Nordqvist (11&nbsp;525 personstemmer)

;Liberal Alliance
#Henrik Dahl (65&nbsp;502 personstemmer)

;Moderaterne
#Stine Bosse (86&nbsp;888 personstemmer)

;Dansk Folkeparti
#Anders Vistisen (55&nbsp;082 personstemmer)

;Venstre
#Morten Løkkegaard (174&nbsp;048 personstemmer)
#Asger Christensen (47&nbsp;088 personstemmer)

;Danmarksdemokraterne
#Kristoffer Storm (73&nbsp;493 personstemmer)

;Enhedslisten
#Per Clausen (32&nbsp;670 personstemmer)

## Referanser
Felieke van der Leest

**Felieke van der Leest** (født 1968) er en nederlandsk smykkekunstner som bor i Hardanger. Hennes smykkedesign kombinerer tekstil og tekstilteknikker med edelmetall, miniatyr-dyr av plast og andre ulike materialer. To av hennes objekter er i samlingen til Nasjonalmuseet.

## Utdanning
Fra 1986 til 1991 gikk hun på Technical School for Gold- and Silversmithing i den nederlandske byen Schoonhoven. Deretter begynte hun på Gerrit Rietveld Academie i "Jewellery Design" i Amsterdam fra 1991 til 1996.

## Liv og kunstnerisk praksis
I barndommen vokser hun opp tett ved dyreparken Emmen i den nordøstlige delen av Nederland med eksotiske dyr som sjiraffer og elefanter. Da hun var liten hadde hun også sin egen ponni, og jobbet tett med hester på et hestesenter i flere år. Det er tydelig at det har vært en interesse for dyr siden barndommen, som hun har tatt med seg videre i sitt voksne liv og kunstneriske arbeid. Men hennes dyreinteresse som vises i smykkene, handler om mer enn bare en barndom som var tett på ulike dyr. Gjennom menneskelige egenskaper og personifikasjoner av dyr, tar Van der Leest opp tematikker som miljøkamp og dyrevelferd. 

Van der Leest er en av pionerene innenfor retningen samtids-smykkekunsten. Hun arbeider med figurative motiver, som har vært en del av alle tider i smykkekunsten, men hun bruker også mediet til å fortelle. Å fortelle historier ble på 90- og 2000-tallet en ny retning innenfor smykkekunst. Formålet er å enten more eller konfrontere. Hun skildrer ulike fenomener i tiden, men ironiserer også over konvensjonelle smykker ved å gjøre motsetninger i materialbruken. Hun kombinerer det verdiløse og verdifulle, ekte og uekte, som perlebroderier og edelstener, plastikkfigurer og gull. Poenget er at materialene er irrelevante og fungerer fint sammen. 

Det er underholdningsverdien som er størst hos Van der Leest sine verk. Hun bruker både ironi og satire, men først og fremst spiller hun mye på den komiske effekten som finnes i det ulogiske og det absurde. I kunsten handler absurdismen om en oppfatning av at livet er meningsløst og at det ikke finnes noe å tro på, eller leve for. Denne dype og mer alvorlige tematikken preger Van der Leest sitt kunstneriske uttrykk, som gjør at hun tilhører en avantgardistisk kunsttradisjon fra dadaistene og surrealistene, men med elementer av det humoristiske fra gjøglere og sirkus.

Van der Leest ble fra ung alder opplært i håndverksteknikker, som hekling og strikking, av sin mor. Men det var ikke før professor Ruudt Peters ved kunstakademiet Gerrit Rietveld, oppfordret henne til å inkorporere tekstilmediet, at hun begynte å bruke det i smykkesammenheng. Smykkene til Van der Leest beveger seg derfor videre enn bare samtidens-smykkekunst.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Soronia

***Soronia*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. Noen få arter er regnet som skadedyr.

## Utseende
Middelsstore, avlange, litt flate, matt brunlige glansbiller.

## Levevis
Gruppen kan finnes på inntørkede dyrerester (fjær, knokler og lignende), for eksempel i gamle fuglereir. I alle fall noen av artene besøker også gjerne blomster.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[åtselglansbiller]]**, Nitidulinae Latreille, 1802
******* Stammen Nitidulini Latreille, 1802
******** ***Soronia***-slektsgruppen
********* Slekten ***Soronia*** Erichson, 1843 
********** *[[Soronia borbonica]]* Grouvelle, 1899
********** *[[Soronia dorrigoi]]* Kirejtshuk, 2004
********** *[[Soronia elongata]]* Cameron, 1903
********** *[[Soronia expansa]]* Chen & Huang, 2021
********** *[[Soronia glabra]]* Kirejtshuk, 2004
********** *[[Soronia gratiosa]]* Kirejtshuk, 1988
********** *[[Soronia grisea]]* (Linnaeus, 1758) –  i Norge
********** *[[Soronia guttulata]]* (LeConte, 1863)
********** *[[Soronia hystrix]]* Sharp, 1876
********** *[[Soronia madagascarensis]]* Kirejtshuk, 2004
********** *[[Soronia magnipunctura]]* Chen & Huang, 2021
********** †*[[Soronia menatensis]]* Kirejtshuk & Nel, 2018
********** *[[Soronia merkli]]* Kirejtshuk, 2005
********** *[[Soronia oblonga]]* C.Brisout de Barneville, 1863
********** *[[Soronia optata]]* Sharp, 1878
********** *[[Soronia punctatissima]]* (Illiger, 1794) – i Norge
********** *[[Soronia shibatai]]* Hisamatsu & Hisamatsu, 2008
********** *[[Soronia substriata]]* Hamilton, 1893
********** *[[Soronia xiangxiyuanica]]* Chen & Huang, 2021

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Can (band)

**Can** var et tysk eksperimentelt rockeband dannet i Köln i 1968 av Holger Czukay (bass), Irmin Schmidt (keyboard), Michael Karoli (gitar) og Jaki Liebezeit (trommer). De hadde flere vokalister, inkludert den amerikanske Malcolm Mooney (1968–70) og den japanske Damo Suzuki (1970–73). De har blitt hyllet som pionerer av den tyske krautrocken.

Medlemmene av Can kom fra bakgrunner innen avantgarde musikk og jazz. De blandet elementer av psykedelisk rock, funk og konkret musikk på sine innflytelsesrike album som *Tago Mago* (1971), *Ege Bamyasi* (1972) og *Future Days* (1973). De hadde også kommersiell suksess med singler som "Spoon" (1971) og "I Want More" (1976). Arbeidet deres har påvirket rock, post-punk, ambient og ikke minst krautrocken.

## Diskografi

* *Monster Movie* (1969)
* *Tago Mago* (1971)
* *Ege Bamyasi* (1972)
* *[[Future Days (album)|Future Days]]* (1973)
* *Soon Over Babaluma* (1974)
* *Landed* (1975)
* *Flow Motion* (1976)
* *Saw Delight* (1977)
* *Out of Reach* (1978)
* *Can* (1979)
* *Rite Time* (1989)

## Medlemmer

* Michael Karoli - gitar, vokal, fiolin (1968–1979, 1986, 1988, 1991, 1999; død 2001)
* Jaki Liebezeit - trommer, perkusjon (1968–1979, 1986, 1988, 1991, 1999; død 2017)
* Irmin Schmidt - keyboard, vokal (1968–1979, 1986, 1988, 1991, 1999)
* Holger Czukay - bass, lydtekniker, elektronikk, vokal, fransk horn (1968–1977, 1986, 1988; død 2017)
* David C. Johnson – blåseinstrumenter, elektronikk og båndmanipulering (1968; død 2021)
* Malcolm Mooney - vokal (1968–1970, 1986–1988, 1991)
* Damo Suzuki - vokal (1970–1973; død 2024)
* Rosko Gee - bass, vokal (1977–1979)
* Rebop Kwaku Baah - perkusjon, vokal (1977–1979; død 1983)

## Referanser
Gruppeløse i Europaparlamentet

**Gruppeløse i Europaparlamentet** (fransk: *Non-inscrits*, NI) er medlemmer av Europaparlamentet som ikke inngår noen politisk gruppe i dette parlamentet.

Ifølge parlamentets regler må en politisk gruppe bestå av minst 23 medlemmer fra minst en tredel av medlemslandene. Medlemmene kan bare tilhøre én politisk gruppe, men kan velge å ikke tilhøre noen.

## Referanser
Benedict ToVarpin

**Benedict ToVarpin**, også **Benedict To Varpin** (født 24. juli 1936 i Volavolo på øya New Britain i Territoriet Ny-Guinea; død 8. september 2020 i Rabaul på New Britain i Papua Ny-Guinea) var en papuansk katolsk geistlig erkebiskop av Madang i Papua Ny-Guinea.
## Liv og virke
### Prest
Benedict ToVarpin kom fra urbefolkningen tolai. Etter sin teologiske skolering ble han prestviet i Veifa'a for erkebispedømmet Rabaul den 24. januar 1971.
### Biskop av Bereina
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Bereina den 30. oktober 1979. Han ble ordinert til biskop av den emeriterte biskop av Bereina, Louis Vangeke M.S.C. den 19. mars 1980; medkonsekratorer var George To Bata, hjelpebiskop i Rabaul, og Firmin Martin Schmidt OFMCap, biskop av Mendi. 
### Koadjutor, så erkebiskop, av Madang
Den 26. januar 1987 utnevnte Johannes Paul II ham til koadjutorerkebiskop av Madang. Med Leo Clement Andrew Arkfeld S.V.D.s  pensjonering, etterfulgte han ham i embedet som erkebiskop av Madang den 31. desember 1987.

Den 24. juli 2001 aksepterte Johannes Paul II hans førtidlige fratreden.

Erkebiskop To Varpin døde i Rabaul den 8. september 2020.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
* Pave Pius X (1835–1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854–1922) *1907
* Pave Pius XII (1835–1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884–1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897–1978) *1954 
* Biskop  Louis Vangeke (1904-1982) *1970
* Erkebiskop *Benedict To Varpin* (1936-2020) *1980

## Litreratur
* Mary Mennis: *Tubuan and Tabernacle 1882–2007: The Life Stories of Two Priests of Papua New Guinea, the Most Reverend Benedict to Varpin CBE Archbishop Emeritus and the German Rev Father Bernard Franke MSC, CBE Missionary in New Britain*, University of Papua New Guinea Press 2015, ISBN 978-9980879837 (2. opplag)

## Referanser
Pawn Hearts

***Pawn Hearts*** er det fjerde albumet av det engelske progressive rockebandet Van Der Graaf Generator, utgitt 12. november 1971 på Charisma Records.

Det originale albumet inneholder bare tre spor, to på side A og det 23:04 lange sporet «A Plague of Lighthouse Keepers» på side B. Gitaristen Robert Fripp, som på den tiden spilte i King Crimson, var også med å spilte på noen av sporene.

Albumet var ikke noen stor suksess i Storbritannia, men nådde nummer en i Italia. I 2015 kåret Rolling Stone albumet til en 26. plass av de 50 beste progressive rockealbumene noensinne og i 2020 kåret Discovermusic albumet til en 10. plass av de 25 beste progressive rockealbumene noensinne.

## Sporliste
**Sida A**

# «Lemmings (Including Cog)» (Hammill) - 11:37
# «Man-Erg» (Hammill) - 10:20

På den Amerikanske og Canadiske utgivelsen var det et spor til på side A (spor 2) «Theme One» av George Martin - 2:55

**Sida B**

# «A Plague of Lighthouse Keepers» (Hammill) - 23:04
#* Eyewitness (Hammill) 
#* Pictures/Lighthouse (Banton, Jackson)
#* Eyewitness (Hammill) 
#* S.H.M. (Hammill) 
#* Presence of the Night (Hammill) 
#* Kosmos Tours (Evans)
#* (Custard's) Last Stand (Hammill) 
#* The Clot Thickens (Hammill, Banton, Evans, Jackson)
#* Land's End (Sineline) (Jackson)
#* We Go Now (Jackson, Banton)

## Medvirkende
**Van der Graaf -generator**

* Peter Hammill - Leading and backing vokal, piano, hohner pianet, akustisk og lysbilde gitar
* David Jackson - tenor, alt og sopran -saksofoner, fløyte, vokal
* Hugh Banton - Hammond E&C og Farfisa Professional Organ, Piano, Mellotron, ARP Synthesizer, Bass Pedals, Bass Guitar, Psychedelic Razor, Vocal
* Guy Evans - trommer, timpani, perkusjon, piano

**Andre medvirkende**

* Robert Fripp-Electric Guitar på «Lemmings», «Man-Eener» og «A Plague of Lighthouse Keepers»
Tarkus

***Tarkus*** er det andre studioalbumet av det engelske progressive rockebandet Emerson, Lake & Palmer, utgitt i 1971 på Island Records.

Side A har det 20 minutter lange konseptuelle tittelsporet skrevet av keyboardist Keith Emerson. Dom Lawson i magasinet Prog skrev i 2022 "*Finnes det noe mer triumferende proggy i hele menneskehetens historie enn denne 20-minutters kolossen fra de offisielle kongene av åpenlys selvfornøyelse. Kombinasjonen av den avdøde, store Keith Emersons nesten-psykotiske orgelsoloer og en fortelling om en gigantisk halv-armadillo/halv-tank-monstrositet fra fremtiden (eller er det fortiden? hvem vet?) ... vel, la oss bare si at Tarkus markerer «prog-eposet» med en absurd oppblomstring*". Sporet skapte friksjon mellom Greg Lake og Emerson, noe som nesten splittet gruppen, men Lake gikk med på å bli og bidro med musikalske ideer og skrev tekstene. Side B har en samling av ikke-relaterte spor med forskjellige stiler. Omslaget ble designet av William Neal.

*Tarkus* nådde førsteplass på det britiske album listen, og ble det eneste albumet med bandet som gjorde det. Det var et topp 10 album over hele verden, inkludert USA, der det nådde nummer 9. Albumet solgte også til gull i Storbritannia og USA, sistnevnte med 500 000 solgte eksemplarer.

Det har blitt gitt ut og remasteret flere ganger, inkludert en ny stereo og 5.1 Surround Sound Edition av Steven Wilson, med bonus og tidligere uutgitte spor fra Original Sessions, utgitt i 2012.

## Sporliste

; Side A

# "Tarkus" (Keith Emerson, Greg Lake) - 20:40
#* "Eruption" (Emerson) - 2:43
#* "Stones of Years" (Emerson, Lake) - 3:44
#* "Iconoclast" (Emerson) - 1:16
#* "Mass" (Emerson, Lake) - 3:09
#* "Manticore" (Emerson) - 1:49
#* "Battlefield" (Lake) - 3:57
#* "Aquatarkus" (Emerson) - 3:54

; Side B

# "Jeremy Bender" (Emerson, Lake) - 1:41
# "Bitches Crystal" (Emerson, Lake) - 3:54
# "The Only Way (Hymn)" (Emerson, Lake) - 3:50
# "Infinite Space (Conclusion)" (Emerson, Carl Palmer) - 3:18
# "A Time and a Place" (Emerson, Lake, Palmer) - 3:00
# "Are You Ready, Eddy?" (Emerson, Lake, Palmer) - 2:09

## Medvirkende
**ELP**

* Keith Emerson – Hammond-orgel, pipeorgel ved St. Mark's Church, piano, celesta, Moog modulær synthesizer, Minimoog
* Greg Lake - vokal, bassgitar, elektrisk og akustisk gitar
* Carl Palmer – trommer, assortert perkusjon

## Referanser
Europaparlamentsvalget i Tyskland 2024

**Europaparlamentsvalget i Tyskland 2024** ble avholdt søndag 9. juni 2024. Tyskland valgte 96 medlemmer av Europaparlamentet for en femårsperiode.

Valget ble en svekkelse av de tre partiene i Olaf Scholz’ forbundsregjering: SPD, Bündnis 90/Die Grünen og FDP. Det høyreradikale og til dels høyreekstreme Alternative für Deutschland gikk frem, spesielt i det tidligere Øst-Tyskland, hvor det ble størst i de fleste kretser.

Hele Tyskland var én valgkrets. Det var ingen sperregrense ved dette valget, ettersom den tidligere sperregrensen ble kjent grunnlovsstridig av Bundesverfassungsgericht. Europaparlamentets nye valglov pålegger Tyskland, som har flere enn 60 representanter, en sperregrense på mellom 2 og 5 prosent av stemmene, men denne hadde ikke trådt i kraft innen valget.

## Valgresultat
Valgresultat registrert av forbundsvalglederen:

## Referanser
Mjølvabotnen naturreservat

**Mjølvabotnen naturreservat** er et naturreservat i Rauma kommune. Det består av et område like ved Åndalsnes. Området ble vernet 27. juni 2003. Reservatet inngår i verneplan for edelløvskog/rike løvskoger. Bruk av sykkel, hest og kjerre og riding utenom eksisterende veier er forbudt.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å ta vare på ein av dei nordlegaste askeskogførekomstane på Vestlandet med det naturlege plante- og dyrelivet.» 

Ask dominerer men det finnes også gråor, bjørk, selje, almog hassel.

## Referanser
Mom (TV-serie)

***Mom*** er en amerikansk situasjonskomedie skapt av Chuck Lorre,  og Gemma Baker for CBS. Serien ble sendt i åtte sesonger fra 2013 til 2021. Handlingen tar sted i Napa i California, og følger den dysfunksjonelle mor/datter-duoen Bonnie og Christy Plunkett, som etter å ha mistet nærheten til hverandre i årevis mens begge slet med avhengighet, forsøker å få orden på livene sine og forholdet sitt ved å holde seg edru og delta på møter hos Anonyme Alkoholikere. Hovedrollene spilles av Anna Faris og Allison Janney, med Mimi Kennedy, Jaime Pressly, , William Fichtner, , Blake Garrett Rosenthal, , French Stewart og Kristen Johnston i biroller.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Traffic (band)

**Traffic** var et engelsk jazzrock band dannet i Birmingham i 1967 av Steve Winwood, Jim Capaldi, Chris Wood og Dave Mason. De begynte som en psykedelisk rockegruppe og skilte seg ut gjennom bruken av instrumenter som keyboard (for eksempel Mellotron og cembalo), Sitar, og forskjellige blåseinstrumenter, og ved å innlemme jazzens improvisasjonsteknikker i musikken deres.

Bandet hadde tidlig suksess i Storbritannia med sitt debutalbum *Mr. Fantasy* og singlene som ikke var med på noe album «Paper Sun», «Hole in My Shoe», og «Here We Go Round the Mulberry Bush». Deres oppfølging var det selvtitulerte album fra 1968, det var deres mest suksessrike i Storbritannia og inneholdt en av deres mest populære sanger, den mye spilte «Feelin 'Alright?». 

Dave Mason forlot bandet like etter at det andre albumets utgivelse, Traffic ble oppløst i begynnelsen av 1969, da Steve Winwood var med på å danne supergruppen Blind Faith. I 1970 hadde Blind Faith også blitt oppløst og Winwood, Capaldi og Wood gjenskapte Traffic, med *[[John Barleycorn Must Die]]* som bandets comeback-album.  Albumet ble bandets største suksess i USA og nådde nummer 5. Deres neste album, *The Low Spark of High Heeled Boys* (1971), solgte til platina i USA og ble populær på radio, og førte til at Traffic etablerte seg som et populært progressivt rockeband. 1973's *Shoot Out at the Fantasy Factory* og 1974 utgivelsen *When the Eagle Flies* hadde begge stor suksess både i USA og i Storbritannia.

I 1974 ble bandet oppløst igjen. Steve Winwood startet en vellykket solokarriere, med flere hitsingler og album i løpet av 1980 -tallet. Jim Capaldi hadde også noen mindre solo -hits på 1970 -tallet i hjemlandet Storbritannia, men var mindre vellykket i utlandet. Chris Wood gjorde sporadisk gjestearbeid til han døde i 1983. Winwood og Capaldi kom sammen igjen som Traffic og ga ut et album, *Far from Hom*, og dro på en turne i 1994.

Trafikken ble innført i Rock and Roll Hall of Fame i 2004. Jim Capaldi døde året etter.

## Diskografi

* *Mr. Fantasy* – 1967
* *Traffic* – 1968
* *Last Exit* – 1969
* *John Barleycorn Must Die* – 1970
* *The Low Spark of High Heeled Boys* – 1971
* *Shoot Out at the Fantasy Factory* – 1973
* *When the Eagle Flies* – 1974
* *Far from Home* – 1994

## Referanser
Jacques Canetti

**Jacques Canetti** (Ruse, 30. mai 1909 – Suresnes, 7. juni 1997) var en fransk teatersjef og platesjef.

Han kan betraktes som oppdageren av Georges Brassens, Jacques Brel, Guy Béart, Félix Leclerc, Francis Lemarque, Serge Gainsbourg, Henri Salvador, Boris Vian, Raymond Devos, Fernand Raynaud, Anne Sylvestre, Pierre Dac og Francis Blanche, Juliette Gréco, Catherine Sauvage, Claude Nougaro og mange andre frankofone artister.

Han grunnla Les 3 Baudets-kabareten i Paris og var direktør for plateselskapet Philips Polydor til 1962.
Deretter startet han sitt eget merke: *Les Productions Jacques Canetti*.

Jacques Canetti var broren til forfatteren og nobelprisvinneren Elias Canetti.

Jacques Canetti er utdannet ved HEC Paris.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Meligethinus

***Meligethinus*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner. 

## Utseende

Små, avlange, rødbrunlige glansbiller. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur. **Hodet** er lite, kort og bredt. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige. Framleggene (protibiae) har tenner på yttersiden, mellom- og bakleggene skarpe lengdelister.

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
Larvene til denne slekten lever på hannblomster av palmer.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika og Asia. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[blomsterglansbiller]]**, Meligethinae
******* Slekten ***Meligethinus*** Grouvelle, 1906
******** *[[Meligethinus absonus]]* Kirejtshuk, 1987
******** *[[Meligethinus apicalis]]* (Grouvelle, 1894)
******** *[[Meligethinus bisignatus]]* Kirejtshuk, 1980
******** *[[Meligethinus dolosus]]* Grouvelle, 1919
******** *[[Meligethinus elegans]]* (Grouvelle)
******** *[[Meligethinus gedrosiacus]]* Jelinek, 1981
******** *[[Meligethinus grouvellei]]* Kirejtshuk, 1980
******** *[[Meligethinus hamerlae]]* Sabatelli, Liu, Cline, Lasoń, Macuvele, Muambalo, Chuquela & Audisio, 2020
******** *[[Meligethinus humeralis]]* Grouvelle, 1906
******** *[[Meligethinus kabakovi]]* Kirejtshuk, 1980
******** *[[Meligethinus latipes]]* (Grouvelle)
******** *[[Meligethinus mondlanei]]* Sabatelli, Liu, Cline, Lasoń, Macuvele, Muambalo, Chuquela & Audisio, 2020
******** *[[Meligethinus muehlei]]* Jelinek, 1992
******** *[[Meligethinus pallidulus]]* (Erichson, 1843)
******** *[[Meligethinus peringueyi]]* (Grouvelle, 1919)
******** *[[Meligethinus plagiatus]]* (Grouvelle, 1894)
******** *[[Meligethinus quadricollis]]* Kirejtshuk, 1987
******** *[[Meligethinus suffusus]]* Kirejtshuk, 1980
******** *[[Meligethinus tschungseni]]* Kirejtshuk, 1987

## Referanser




## Eksterne lenker

*
The Kominsky Method

***The Kominsky Method*** er en amerikansk komedie- og dramaserie, skapt av Chuck Lorre, som ble sendt på Netflix fra 2018 til 2021. Den har Michael Douglas, Alan Arkin, , Nancy Travis, Paul Reiser og Kathleen Turner i hovedrollene, og handler om en aldrende skuespillertrener som mange år tidligere hadde et kort øyeblikk med suksess som skuespiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leftoverture

***Leftoverture*** er det fjerde studioalbumet til det amerikanske rockebandet Kansas, utgitt i 1976.

Første sporet på albumet er «Carry On Wayward Son», det er både pompøs, kraftig, absurd og fengende på en gang. Låten ble også utgitt som singel og ble populær. Spor nummer 4 på side B, med tittelen «Magnum Opus», er en femdelt suite med deler som har navn som «Father Padilla Meets the Perfect Gnat» og «Release the Beavers». «Magnum Opus» fikk opprinnelig tittelen "Leftoverture", fordi den var bygd opp av biter og musikkstykker som gruppen hadde laget under lydsjekker, samt noen deler som var igjen fra *Masque* albumet. Sporet fikk et nytt navn men albumet overtok navnet.

## Sporliste
**Side A**

# *Carry On Wayward Son* – 5:13
# *The Wall* – 4:47
# *What’s on My Mind* – 4:27
# *Miracles Out of Nowhere* – 6:29

**Side B**

# *Opus Insert* – 4:26
# *Questions of My Childhood* – 3:38
# *Cheyenne Anthem* – 6:50
# *Magnum Opus* – 8:27
#* *Father Padilla Meets the Perfect Gnat*
#* *Howling at the Moon*
#* *Man Overboard*
#* *Industry on Parade*
#* *Release the Beavers*
#* *Gnat Attack*

## Medvirkende
**Kansas**

* Steve Walsh – orgel, piano, ekstra synthesizere, vibrafon og hovedvokal
* Kerry Livgren – elektrisk gitar, piano, klavinet, Moog, Oberheim og ARP synthesizere
* Robby Steinhardt - fiolin, bratsj, hovedvokal på «Miracles Out of Nowhere» og «Cheyenne Anthem», vokal
* Rich Williams – elektriske og akustiske gitarer
* Dave Hope – bassgitar
* Phil Ehart – trommer, perkusjon

**Andre medvirkende**

* Toye LaRocca, Cheryl Norman - barnestemmer på «Cheyenne Anthem»

## Referanser
Knappen

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [ 5.265198, 60.324993 ]
      }
    }
  ]
}
**Knappen** er et boligområde i Bergen, som ligger på en halvøy i Grimstadfjorden. Det er tre gater i Knappen-området; Knappenveien, Straumesvingen og Straumsåsen, som alle har postadresse 5151 Straumsgrend. Knappen tilhører Kyrkjetangen levekårsområde, som er Bergens fjerde beste levekårsområde målt etter blant annet helse, inntekt og utdanning. 

Den gamle kommunegrensen mellom Fana og Bergen etter at Fyllingsdalen ble skilt ut fra Fana i 1955 lå mellom Knappen og Vassteigen, og er markert med noen store kampesteiner som ligger der fortsatt den dag i dag. Straume bru forbinder Knappen med Søreide, og broen markerer i dag skillet mellom Fyllingsdalen bydel og Ytrebygda bydel. Mange regner Knappen som en del av boligområdet Søreide. 

Etter bydelsreformen i 2001 ble Knappen innlemmet i Fyllingsdalen bydel. Barna sokner likevel fortsatt til Søreide skole på barnetrinnet og Rå skole på ungdomstrinnet. Knappen hører til Søreide kirkesogn og er betjent av Søreide kirke. Beboerne ser på seg selv, i likhet med beboere fra resten av områdene som er skilt ut fra Fana (Ytrebygda, Bønes og Strømme) som fanabuer, og det er vanlig med Fanabunad til konfirmasjonen. 

På Knappen finner man Knappentunet, en psykriatisk underavdeling tilhørende Haukeland universitetssykehus. Knappentunet har historie både som fangeleir under andre verdenskrig, og som interneringsleir for landssvikere etter andre verdenskrig. Knappentunet var en av Norges første åpne institusjoner for behandling av psykiske lidelser.  

Knappenfjellet er et populært turområde med mange stier og bunkerser og bygninger som fortsatt står igjen etter andre verdenskrig, særlig iøynefallende er kommandantboligen som ligger rett ved det høyeste punktet på Knappenfjellet. 

Knappentjørna ligger ved foten av Knappenfjellet og er en populær badeplass, og Bergen Vann har ytret at dette er byens varmeste badevann.  

Deler av Knappen er avsperret for allmennheten fordi det er militært område, blant annet er store deler av Knappenfjellet hult ut og brukes som ammunisjonslager.

## Referanser
Federico Dimarco

**Federico Dimarco** (født 1997) er en italiensk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aversjon

**Aversjon** er en fysiologisk eller emosjonell respons som indikerer motvilje mot en stimulus. Det er vanligvis ledsaget av tilbaketrekning fra eller unngåelse av den støtende stimulansen

## Referanser
Ian Maatsen

**Ian Ethan Maatsen** (født 2002) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben .

## Landslaget
Han erstattet Frenkie de Jong i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Barleycorn Must Die

***John Barleycorn Must Die*** er det fjerde studioalbumet med det engelske jazzrock og prog rock Traffic, utgitt i 1970.

Det markerte bandets comeback etter en kort oppløsning, og nådde nummer 5 på Billboard listen. I tillegg tilbrakte singelen «Empty Pages» åtte uker på Billboard Hot 100, og nådde som høyest nummer 74.

## Sporliste
**Side A**

# Glad (Steve Winwood) - 6:32
# Freedom Rider (Jim Capaldi/Winwood) - 6:20
# Empty Pages (Capaldi/Winwood) - 4:47

**Side B**

# Stranger to Himself (Capaldi/Winwood) - 4:02
# John Barleycorn (Trad./Winwood) - 6:20
# Every Mother's Son (Capaldi/Winwood) - 7:05

## Medvirkende
**Traffic**
* Steve Winwood – akustisk piano (1, 2, 5), orgel (1, 2, 3), perkusjon (1, 2), vokal (2-6), elektrisk piano (3), bassgitar (3), alle instrumenter (4), akustisk gitar (5), alle andre instrumenter (6)
* Jim Capaldi - trommer (1, 2, 3, 5, 6), perkusjon (1, 2, 3), backing vokal (4, 5), tamburin (5)
* Chris Wood - perkusjon (1, 2, 5), saksofon (1, 2), elektrisk saksofon (1, 2), fløyte (1, 2, 5), orgel (3)

## Referanser
Jeremias Marx

**Jeremias Marx** (født 1997) er en tysk skøyteløper.

## Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter sesongen 2021/22.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ayesha Wolasmal

**Ayesha Wolasmal** (født 1987) er en norsk forfatter og journalist. I 2026 begynte hun som utenrikskommentator i *[[VG]]*. Hun har tidligere jobbet som tolk, diplomat og med humanitært arbeid i Afghanistan. Hun har også arbeidet i Gates Foundation. I 2024 vant hun Brageprisen for beste sakprosautgivelse for boken *Tusen dager med Taliban*.

Wolasmal er flerspråklig med norsk, engelsk, pasjto og dari og har over ti års erfaring med praktisk arbeid i konfliktområder. Da Taliban tok makten i Afganistan i august 2021 var hun blant de norske som ble hasteevakuert luftveien under dramatiske forhold på flyplassen i Kabul. Få uker etterpå reiste hun tilbake som hjelpearbeider etter at vestlige styrker hadde dratt.

## Bakgrunn
Wolasmal er født i Oslo ikke lenge etter at foreldrene kom til Norge som politiske flyktninger fra Afganistan, og er oppvokst på Grünerløkka. Hun er utdannet statsviter ved Universitetet i Oslo og har en mastergrad fra King’s College London om terrorisme og radikalisering. Hun er søster til Yama Wolasmal, og datter av den avdøde afghanske journalisten og redaktøren Mohammad Hassan Wolasmal.

## Priser
* 2021: Ingrid Aunes minnepris
* 2024: Brageprisen i klassen sakprosa, for *Tusen dager med Taliban*
* 2025: Jenteprisen

## Bibliografi
* *Tusen dager med Taliban* (Kagge forlag, 2024)

## Referanser
Plainview (New York)

**Plainview** er en bygd og et *[[census-designated place]]* (CDP) som ligger nær North Shore på Long Island i byen Oyster Bay i Nassau County i New York i USA. CDP-en hadde  innbyggere i 2020. Postkontoret i Plainview har postnummeret 11803.

## Referanser


## Eksterne lenker
*