open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blant stjerner og kometer

***Blant stjerner og kometer*** (orig. *Ziegfeld Girl*) er en amerikansk filmmusikal fra 1941 regissert av Robert Z. Leonard og med James Stewart, Judy Garland, Hedy Lamarr, Lana Turner, Tony Martin, Jackie Cooper, Eve Arden, and Philip Dorn. Musikknumrene er iscenesatt av Busby Berkeley og filmen er produsert av filmstudioet Metro-Goldwyn-Mayer.

## Handlingsreferat
En gang i året søker Florenz Ziegfeld etter nye talent for den siste utgaven av sin overdådige Broadway-revy, Ziegfeld Follies. Tre håpefulle kvinner, Sandra Kolter (spilt av Hedy Lamarr), Susan Gallagher (spilt av Judy Garland) og Sheila Regan (spilt av Lana Turner) er blant de som blir valgt ut til rollene som de glamorøse "Ziegfeld-jentene" og kvinnene blir snart venner.

Sandra blir oppdaget og rekruttert når hun var med sin fiolin-virtuose ektemann Franz til audition for showets orkester. Men Franz blir avvist fordi hans musikalske ferdigheter er for gode til jobben, og Sandra blir en show-girl. Sandra blir raskt en stjerne, og tiltrekker seg oppmerksomheten til sin med-stjerne, Frank Merton. Men etter å ha fått vite at Frank er gift med en kone som elsker ham, forsoner Sandra seg med Franz og forlater sang-karrieren hennes for å støtte Frank på en konsert-turne.

Susan, 17 år gammel, blir oppdaget å utføre en vaudeville-handling med sin aldrende far. Selv om Susan er mindre fysisk vakker enn de andre kvinnene, gir hennes enorme sang-talent henne en rolle i showet. Faren hennes, som ikke ønsker å hindre karrieren hennes, oppfordrer henne til å bli i revyen samtidig som faren hennes fortsetter å reise på Vaudeville alene. Susan bekymrer seg for faren sin, og overbeviser til slutt produsentene om å gi ham en del i showet.

Sheila, en tidligere heis-operatør fra Brooklyn må velge mellom kjærligheten til lastebil-sjåfør Gil Young (spilt av Jimmy Stewart) eller hennes plutselig velstående liv som show-girl, inkludert en Park Avenue-leilighet, pressedekning og dyre gaver fra rike tilhengere. Men Sheila blir etter hvert alkoholiker, og blir sparket fra showet etter at hun faller beruset ned fra scenen. Alvorlig syk og ikke i stand til å opprettholde sin luksuriøse livsstil, flytter hun tilbake til familiens beskjedne hjem i Brooklyn.

## Skuespillere

* James Stewart som Gilbert Young
* Judy Garland som Susan Gallagher
* Hedy Lamarr som Sandra Kolter
* Lana Turner som Sheila Regan
* Tony Martin som Frank Merton
* Jackie Cooper som Jerry Regan
* Ian Hunter som Geoffrey Collis
* Charles Winninger som 'Pop' Gallagher
* Eve Arden som Patsy Dixon
* Edward Everett Horton som Noble Sage
* Philip Dorn som Franz Kolter
* Paul Kelly som John Slayton
* Dan Dailey som Jimmy Walters
* Fay Holden som Mrs Regan
* Al Shean som Al
* Felix Bressart som Mischa

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joachim Engebråten Hermansen

**Joachim Engebråten Hermansen** (født 23. april 1994 Oslo) er en norsk ishockeyspiller fra Manglerud Star Ishockey. Han er bror til ishockeyspiller Joachim Lunde Hermansen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
10. serierunde i Eliteserien 2020

**10. serierunde i [[Eliteserien 2020]]** ble spilt lørdag 25. og søndag 26. juli.

## Kampfakta

## Referanser
11. serierunde i Eliteserien 2020

**11. serierunde i [[Eliteserien 2020]]** ble spilt onsdag 29. og torsdag 30. juli.

## Kampfakta

## Referanser
Emil Frøshaug

**Emil Frøshaug** (født 30. mars 1993 Oslo) er en norsk ishockeyspiller, som spiller for . Han har tidligere spilt for ,  og , samt Norges herrelandslag i ishockey.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hōjōklanen

**Hōjōklanen** (kanji: 北条氏) var en familie i Japans historie som kontrollerte den arvelige tittelen *[[shikken]]* (regent) i Kamakura-shōgunatet mellom 1203 og 1333. På tross av tittelen, hadde familien i praksis en reell regjeringsmakt i denne perioden, sammenlignet med både Kamakura’s *[[shōgunat|shōgunat]]* og det keiserlige hoff i Kyoto, hvis autoritet for en stor del var symbolsk.  Hōjōklanen er kjent for å fostret Zen-buddhisme og for å ha ledet en vellykket motstand mot mongolinvasjonene av Japan. Den voksende harmen over Hōjōklanens styre kulminerte til slutt i klanens fall og etableringen av Ashikaga-shōgunatet.
Ragna Rusten

**Ragna Bleken Rusten** (født 21. februar 1896 på Fåberg, død 22. desember 1979 i Moss) var en norsk forfatter, lærer og foredragsholder som arbeidet for fred, kvinnespørsmål og målsak.

## Liv og virke
Ragna Rusten ble uteksaminert fra Notodden lærerskole i 1917, og arbeidet deretter som lærer i Nannestad og på Fåberg. Som gift bosatte hun seg i Rygge og siden i Moss, hvor hun virket som frilansskribent og forfatter. Hennes artikler og skjønnlitterære tekster ble publisert i blant annet *[[For Bygd og By]]* og *[[Nynorsk Vekeblad]]*. 

Hennes bokdebut kom i godt voksen alder, i 1946 med novellesamlingen *Doggfall*, publisert under psevdonymet *Sváva* (også skrevet Svåva). For boken ble hun i 1947 belønnet med Statens forfatterstipend. Hun vant en novellekonkurranse i bladet *[[Den 17de Mai]]* med en novelle kalt *Sonetapet*, som også var med i samlingen *Doggfall*.

Hennes senere bøker ble utgitt under hennes eget navn. Hun vekket mest oppmerksomhet med romanen *Bakgrunn*, som kom ut i 1964. Boken handler om en morløs ungjente. Hennes siste bok var romanen *Det er i deg det skjer* fra 1973. 

Rusten var aktiv i Noregs Mållag og Austmannalaget. Hun engasjerte seg sterkt i humanitært arbeid, og startet i 1926 *Armeniamisjonen* i Rygge. Hun var også styremedlem i *Moss kvinneråd*.

## Familie
Ragna Rusten var datter av gårdbruker Gunder Bleken og Rønnaug Loe. Hun ble i 1921 gift med lærer Øystein Rusten.

## Bibliografi
* 1946: *Doggfall*, noveller, Noregs Boklag
* 1956: *Andlet til andlet*, noveller, Fonna forlag
* 1964: *Bakgrunn*, roman, Det norske samlaget
* 1968: *Ein bodskap sendt med vinden*, noveller, Det norske samlaget
* 1973: *Bakgrunn*, roman, Det norske samlaget

## Stipender
* 1947: Statens forfatterstipend
* 1966: Olaf Schous legat

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Store norske leksikon: Ragna Rusten, besøkt 1/7 2020
* Allkunne: Ragna Rusten, besøkt 1/7 2020
Karl Amon

**Karl Amon** (født 13. mars 1924 i Bad Aussee i Østerrike, død 10. januar 2017 samme sted) var en østerriksk katolsk prest og kirkehistoriker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Karl Amon ble som soldat alvorlig såret på østfronten under den andre verdenskrig. Under lasarettoppholdet begynte han i februar 1944 ved bispedømmet Graz' presteseminars husundervisningsanstalt. 

### Prest, kirkehistoriker
Han ble presteviet 11. juli 1948. Den 19. desember 1953 ble han promovert til den teologiske doktorgrad med en dissertasjon om benediktinerinneklosteret Traunkirchen. I 1959 hadde han habilitert seg for faget kirkehistorie. 

Han underviste i kirkehistorie som professor ved universitetet i Graz fra 1960 til 1987, og forfattet mange arbeider knyttet il kirke-, fromhets- og regionalhistorie, og om liturgiske spørsmål.

Han var medlem av Historische Landeskommission für Steiermark (HLK) og fikk utgitt kildeedisjoner av visitasjons-, ordinasjons- og konsekrasjonsprotokoller. Han bidro også ved utarbeidelsen av den etterkonsiliære tyske messebok og salmeboken Gotteslob. Han underviste også i kirkemusikk ved Kunstuniversität Graz.

## Verker i utvalg
* *Geschichte des Benediktinerinnenklosters Traunkirchen im Salzkammergut*. Graz 1949,  (zugleich Dissertation, Graz 1953).
* *Die Steiermark vor der Glaubensspaltung. Kirchliche Zustände 1490–1520. Lieferung 1. Kirchliche Einteilung und Verfassung* (= *Geschichte der Diözese Seckau*. Band 3,1). Styria, Graz/Wien/Köln 1960, .
* *Erneuerte Messfeier. Warum und wie?*. Styria, Graz/Wien/Köln 1965, .
* als Herausgeber: *Die Bischöfe von Graz-Seckau 1218–1968* (= *Veröffentlichungen des Steiermärkischen Landesarchives*. Band 7). Styria, Graz/Wien/Köln 1969, .
* als Herausgeber: *Ecclesia peregrinans. [[Josef Lenzenweger]] zum 70. Geburtstag.* Verband Wissenschaftlicher Gesellschaften Österreichs, Wien 1986, ISBN 3-85369-623-6.
* als Herausgeber mit Maximilian Liebmann: *Kirchengeschichte der Steiermark*. Styria, Graz/Wien/Köln 1993, ISBN 3-222-12183-4.
* als Herausgeber: *Die Salzburger Archidiakonenvisitation von 1523–1525 in der Steiermark* (= *Quellen zur geschichtlichen Landeskunde der Steiermark*. Band 12). Historische Landeskommission für Steiermark, Graz 1993, ISBN 3-901251-03-0.
* als Herausgeber: *Der heilige Nonnosus von Molzbichl* (= *Das Kärntner Landesarchiv*. Band 27).  Verl. des Kärntner Landesarchivs, Klagenfurt 2001, ISBN 3-900531-49-8.

## Eksterne lenker
* Universität Graz
* Publikationsverzeichnis Karl Amon auf der Website der Historischen Landeskommission für Steiermark
* Literatur über Karl Amon (Auswahl) auf der Website der Historischen Landeskommission für Steiermark
Heinz Assmann

**Heinz Georg Assmann** (født 15. august 1904 i Stendal i keiserriket Tyskland, død 15. oktober 1954 i Hamburg i Vest-Tyskland) var en tysk marineoffiser som deltok i andre verdenskrig. Han ble senere politiker for CDU og innvalgt i Hamburgs borgerskap.

## Liv og virke
### Militær

Heinz Assmann trådte i 1922 inn i den tyske Reichsmarine, ble yrkesoldat og begynte på offiserskarrieren. I 1926 ble han *[[Løytnant]]*, i 1934 Kapitänleutnant. Han virket så som referent i Reichswehrministerium, og var deretter ved marineakademiet. I 1935 ble navnet Reichsmarine endret til Kriegsmarine (under det tredje rike). I 1938 ble han forfremmet til *Korvettenkapitän* og admiralstabsoffiser og i 1939 ble han referent ved Oberkommando der Marine. 

Under andre verdenskrig tjenestegjorde han som *[[Fregattenkapitän]]* og *Erster Offizier* på slagskipet «Tirpitz». I juni 1943 ble han forfremmet til *[[Kapitän zur See]]*.

I august 1943 ble Assmann utnevnt til *Admiralstabsoffizier* i *Wehrmachtführungsstab*. Den 20. juli 1944 befant Assmann seg i samme rom som Adolf Hitler da det ble utløst en bombe i det som senere har blitt kjent som 20. juli-attentatet på Adolf Hitler; Assmann ble bare lettere skadet.

### Etterkrigstiden
Etter andre verdenskrig var han (frem til 1947) med i den tyske mineryddingstjenesten. 

Han fikk deretter en ledende stilling i den lutherske hjelpeorganisasjonen *Evangelisches Hilfswerk* i Hamburg. Han ble også politisk aktiv i Hamburg. I 1953 ble han valgt inn i Hamburgische Bürgerschaft som representant for CDU, og var en del av den såkalte Hamburg-blokken til han fratrådte den 3. mars 1954. Han døde senere samme år.

## Referanser


## Litteratur
* Herbert Michaelis (utg.): *Ursachen und Folgen. Vom deutschen Zusammenbruch 1918 und 1945 bis zur staatlichen Neuordnung Deutschlands in der Gegenwart.* Biographisches Register Teil 1: *A bis K.* Wendler, Berlin 1979, s. 21.
Hermanstien

**Hermanstien** er en kort vei på Nesbakken i Jevnaker. 

Veien har avkjøring fra Glassverkveien (E16), helt i nordenden av Hermanstjernet, og går i retning Storgata. Den har kun én veiadresse, en lavblokk med adresse Hermanstien 2, og ligger cirka 138 meter over havet. 

## Bildegalleri

Hermanstien 2, Jevnaker.jpg|Hermanstien 2.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Mogeno

**Erik Andre Mogen Stenersen**, med artistnavnet **Erik Mogeno** (født 1992) er en norsk komiker, buktaler, tryllekunstner, youtuber og tiktoker. Han har |gjort flere opptredener på TV. 

Mogeno startet å opptre som klovn etter å ha blitt inspirert av klovnen Melvin Tix i Bø Sommarland på slutten av 1990-tallet. I 2013 og 2014 holdt han foredrag om FN på norske skoler, på oppdrag fra FN-sambandet, med en buktalerdukke han kalte FN-filuren. Han turnerte også rundt i Norge med egne forestillinger som tryllekunstner, buktaler og stand-up-komiker. 

I 2010 kom Mogeno til finalen i ''Norske talenter''.

Mogeno har også deltatt i tv-program som *[[4-stjerners middag]]*, *Ja, vi elsker camping*, *[[God morgen Norge]]*, *[[Eides språksjov]]* og *[[Hva feiler det deg?]]*

I 2011 ble han tildelt Jan Werners minnestipend..  

## Referanser
Tommy Fleetwood

**Thomas Paul «Tommy» Fleetwood ** (født 1991) er en engelsk golfspiller som spiller på Europatouren og den amerikanske PGA-touren.

Fleetwood har fem seire på Europatouren, men venter fortsatt på sin første PGA-tourseier. Dette til tross for gode resultater som blant annet 2.- og 4.-plass fra US Open (hhv. 2018 og 2017) og 2.-plass fra The Open (2019).

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han nummer 16.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Clemens Baeumker

**Clemens Baeumker** (født 16. september 1853 i Paderborn i Westfalen i Preussen, død 7. oktober 1924 i München i Tyskland) var en tysk filosofihistoriker.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Baeumker var sønn av en gymnaslærer. Han studerte filosofi, katolsk teologi og filologi i Paderborn og senere ved Universitetet i Münster, der han fikk doktorgraden i 1877, med avhandlingen *Des Aristoteles Lehre von den Äussern und Innern Sinnesvermögen*.

### Karriere
Fra 1879 var han gymnaslærer i Münster. I 1891 grunnla han skriftserien *Beiträge zur Geschichte der Philosophie des Mittelalters*, utgitt i Münster. Fra 1928/1930 het den *Beiträge zur Geschichte der Philosophie und Theologie des Mittelalters*. 

Etter innsats av Georg von Hertling ble han utnevnt til professor i filosofi ved Universitetet i Breslau i 1883, der han forble til 1900. Baeumker ble så professor ved universitetet i Bonn i 1900, senere ved  universitetet i Strassburg (1903) der han overtok lærestolen etter Wilhelm Windelband, og etter 1912 i universitetet i München der han overtok etter von Hertling. 

Baeumker bearbeidet med fremgang middelalderens filosofi og påviste dens platonske understrømninger. Han var en betydelig katolsk fagekspert på den nyskolastiske epoke. 

Blant hans verker er *Das Problem der Materie in der griechischen Philosophie* (1890), *[[Witelo]]. Ein Philosoph und Naturforscher des XIII. Jahrhunderts* (1908), og *[[Roger Bacon]]s Naturphilosophie* (1916). I *Kultur der Gegenwart* har han skrevet patristikkens og den kristne middelalders filosofi. Innen det psykologisk-pedagogiske området faller arbeidet *Anschauung und Denken* (1913).

Han opplevde ved slutten av sitt liv det tyske keiserrikes sammenbrudd og opprettelsen av Weimarrepublikken. Om weimarforfatningen sa han: «Forakt ikke Weimarforfatningen. Den er oss ikke kongenial, vi ville snarere hatt det gamle rike - men denne forfatning et lærd verk. Å frembringe et slikt verk i denne tid, i slik korthet, under disse forutsetninger, er en enestående bragd».

## Verker i utvalg
* *Das Problem der Materie in der griechischen Philosophie*. 1890.
* *Witelo. Ein Philosoph und Naturforscher des XIII. Jahrhunderts*. 1908.
* *Die europäische Philosophie des Mittelalters*. 1909.
* *Roger Bacons Naturphilosophie*. 1916.
* *Der Platonismus im Mittelalter*. 1916.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Svensk uppslagsbok, Lund 1929
Ungdommens distriktspanel

**Ungdommens distriktspanel** er et panel utnevnt av Kommunal- og moderniseringsdepartementet desember 2019, hvor deres oppgave er å utforme ti råd til regjeringen om framtidens distriktspolitikk. Disse rådene skal leveres i løpet av våren 2021. Av totalt 105 interesserte, ble det plukket ut ti ungdommer i alderen 14 - 24 som representerer hvert sitt fylke, bortsett fra Oslo . Flere av representantene har erfaring fra Ungdommens fylkesting, elevråd, ungdomsråd, kommunestyrer, ungdomsparti eller Norges bondelag. Distriktssenteret har fått ansvaret for å rekruttere, organisere og legge til rette for arbeidet i Ungdommens distriktspanel .

Ungdommens distriktspanel ble opprettet i forbindelse med stortingsmelding nr. 5 (2019 - 2020) "Levende lokalsamfunn for fremtiden".

Januar 2020 samlet panelet seg sammen for første gang, og det ble arrangert møte med statsminister Erna Solberg og daværende kommunalminister Monica Mæland i statsministerboligen. Før møtet i statsministerboligen drømte en av representantene om at panelet ble servert kanelboller under møtet. Da panelet ankom møtet, ble overraskelsen stor for representanten når det ble servert kanelboller.

Panelet skal samles flere ganger før rådene skal gis til regjeringen, og vil samarbeide tett med de kommunale og fylkeskommunale ungdomsrådene.

**Representantene i Ungdommens distriktspanel:**
*Troms og Finnmark - Tobias Eriksen, Båtsfjord
*Nordland - Marthe Øijord, Meløy
*Trøndelag - Kennet Tømmermo Reitan, Røyrvik
*Møre og Romsdal - Nikola Bileska, Averøy
*Vestland - Hans Christian Knudsen, Sogndal
*Rogaland - Trym Talgø Olsen, Egersund
*Agder - Siri Heimdal Knudsen, Søgne
*Vestfold og Telemark - Anne Snarteland, Fyresdal
*Viken - Cecilie Skrindo, Hallingdal
*Innlandet - Sofie Persdatter Sangnæs, Gran

## Referanser
Liste over statsledere i 1597

## Europa

## Amerika

## Eksterne lenker
* A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889):  «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
Liste over førsteplasser på den norske vinyllista

Dette er en **liste over førsteplasser på den norske vinyllista**. De norske vinyllista finnes på Topplista, og denne listen omfatter artister og album som har vært på førsteplassen på vinyllista. Lista blir satt sammen av IFPI Norge, og omfatter salg av musikkalbum på vinyl/LP.

## Liste
### 2020

## Se også
* Musikkåret 2020
* Liste over førsteplasser på den norske singellista i 2020
* Liste over førsteplasser på den norske albumlista i 2020
* Liste over førsteplasser på den norske radiolista

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Erlend Hustad

**Erlend Hustad** (født 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tony Martin (amerikansk sanger)

**Tony Martin** (født **Alvin Morris** 25. desember 1913 i San Francisco California, død 27. juli 2012 i Los Angeles, California) var en amerikansk skuespiller og sanger.

Musikkarrieren hans varte over syv tiår og inkluderte populære popphits som "Walk Hand in Hand", "Stranger in Paradise" and "I Get Ideas". 

## Biografi
Etter flere som omreisende saksofonist og vokalist i forskjellige orkester, gjorde Tony Martin filmdebut 1936 i *Sing, Baby, Sing*. Han medvirket senere i flere filmer, for det meste romantiske filmer og musikaler. 

Han var gift fra 1937 til 1940 med Alice Faye og fra 1948 med Cyd Charisse. De to sistnevnte opptrådte sammen i nattklubbsshow.

## Filmografi i utvalg
* 1941 – *[[Blant stjerner og kometer]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
12. serierunde i Eliteserien 2020

**12. serierunde i [[Eliteserien 2020]]** ble spilt lørdag 1. og søndag 2. august.

## Kampfakta

## Referanser
Gunhild Rutledal

**Gunhild Rutledal** (født 16. desember 1895 i Gulen, død 29. november 1973 i Høyanger) var en norsk lærer, lyriker og oversetter.

## Liv og virke
Gunhild Rutledal ble uteksaminert fra Stord lærarskule i 1919. Hun var lærer i skolekretsene Rutledal og Sygnefest til hun gikk av med pensjon i 1946. Hun var aktiv i blant annet Sogn ungdomslag.

Hun utga i 1921 diktsamlingen *Morgontonar* under psevdonymet *Audhild*. Hun oversatte også lyrikk av den russiske dikteren Nina Heintz.

## Familie
Gunhild Rutledal var datter av gårdbruker og ordfører Hans Kolbeinsson Rutledal (1865–1959) og Sygni Olsdotter Slengesol. Tre av brødrene hennes var lærere. Hun forble ugift. I 1955 byttet hun navn til *Gunhild Takle*.

## Bibliografi
* 1921: *Morgontonar*, dikt, (Under psevdonymet Audhild), Bergen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki: Gunnhild Rutledal, besøkt 2/7 2020.
Hans Egedes statue

**Hans Egedes statue** er et monument i Nuuk, Grønlands hovedstad. Det hylder den dansk-norske misjonær Hans Egede, som flyttet til bostedet i 1728.

Statuen står på en sokkel et høydedrag over Vor Frelser Kirke i den historiske del av byen, Kolonihavnen. Den ble oppstillet i 1921 etter en innsamling av grønlendere selv og noen danske kirkemenigheter.

Statuen er en kopi av August Saabyes Hans Egede-skulptur utenfor Marmorkirken i København.

## Referanser
Aurora Gude

**Aurora Hellerud Gude** (født 1992) er en norsk influenser, TV-personlighet og tidligere blogger.

Gude er fra Bærum. Hun ble landskjent da hun deltok og vant realityserien *[[Paradise Hotel (Norge)|Paradise Hotel]]* på TV3 som 21-åring i 2014. Senere har hun deltatt i en rekke realityprogrammer,  blant annet *[[Charterfeber]]* (2018–2020), *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis]]* (2021), *[[Camp Kulinaris]]* (2021), *[[24-stjerners julekalender]]* (2022), *[[Farmen kjendis]]* (2023), *[[Bloggerne]]* (2023–), *[[Norges dummeste]]* (2024) og *[[Good Luck Guys (Norge)|Good Luck Guys]]* (2024). Gude har også drevet podcastene *Fra spøk til revolver*, samt *Pærrapodden* sammen med Ferdinand Rygh.

Gude er tippoldebarn til kunstmaleren Hans Gude (1825–1903).

## TV-deltakelser (utdrag)
* 2014: *[[Paradise Hotel (Norge)|Paradise Hotel]]* (sesong 6, vinner), TV3
* 2018: *[[Paradise Hotel (Norge)|Paradise Hotel]]* (sesong 10, legende, sjekket ikke inn), TV3
* 2018–2020: *[[Charterfeber]]* (sesong 9, 10 og 11), TV3
* 2020: *Paradise Auditions* (en sideserie til *[[Paradise Hotel (Norge)|Paradise Hotel]]*), Viaplay
* 2020: *[[Drømmehytta]]*, (en sideserie til *[[Sommerhytta]]*) TV 2 Play
* 2021: *[[Camp Kulinaris]]* (sesong 3, 3.plass), TV3
* 2021: *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis|71° nord kjendis]]* (sesong 13, 9.plass), TV Norge
* 2022: *[[24-stjerners julekalender]]* (sesong 1), NRK
* 2023: *[[Farmen kjendis]]* (sesong 7) (utfordrer), TV 2
* 2023: *[[Farmen kjendis|Torpet kjendis]]* (en sideserie til *[[Farmen kjendis]]*, 4.plass), TV 2 Play
* 2023-: *[[Bloggerne]]* (sesong 19–), TV 2
* 2024: *[[Gauteshow]]* (sesong 2, gjest) NRK
* 2024: *[[Paradise Hotel (Norge)|Paradise Hotel]]* (sesong 18), Viaplay
* 2024: *[[Norges dummeste]]* (2.plass), TV 2
* 2024: *[[Good Luck Guys (Norge)|Good Luck Guys]]* (sesong 3, vinner), Prime Video

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Corales Puntacana Championship

**[[Corales Golf Club|Corales]] [[Punta Cana|Puntacana]] Resort and Club Championship** er en golfturnering på PGA-touren som spilles på Corales Golf Club i Punta Cana i Den dominikanske republikk.

Turneringen var en del av Web.com-touren i 2016 og 2017, før den ble tatt inn som en alternativ-turnering på PGA-touren foran 2017/18-sesongen.

## Vinnere

**Uthevede** spillere var blant de som rykket opp til PGA-touren etter sesongen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATour.com
Enfermeras

***Enfermeras*** (*Sykepleiere*) er en colombiansk TV-serie produsert og sendt av RCN Televisión i 2019.

## Handling
María Clara González arbeider ved et av de mest anerkjente sykehusene i byen: Santa Rosa. Livet ser ut til å smile til henne, hvis det ikke var for monotonien som ekteskapet hennes med Román har falt inn i - som hun har to barn sammen med. María Clara ønsker å vinne ektemannen sin tilbake, og reserverer et hotell-rom for å tilbringe natten med ham. Román får imidlertid et hjerteinfarkt og trenger medisinsk hjelp. María Clara tilbringer deretter hele natten ved ektemannens side.

Men dagen etter kommer en kvinne ved navn Paula, akkompagnert av sin unge sønn, og forteller en sykepleier at sønnen hennes er Románs førstefødte sønn. Fra dette tidspunktet blir Maria Clara stadig mer desillusjonert over ektemannen sin og livet de ha levd sammen, til det punktet at hun planlegger skilsmisse. Samtidig kommer en ny ung ansatt til sykehuset, Dr. Carlos Pérez (spilt av Sebastián Carvajal) som umiddelbart oppnår en veldig spesiell forbindelse med María Clara, men etter hvert blir det noe mer enn vennskap mellom dem.

Men det nye forholdet mellom Maria og Pérez blir imidlertid overskygget av en rekke problemer. Blant annet når Maritza og Valeriano, henholdsvis Carlos sin kone og far, oppdager hva som egentlig foregår mellom dem. I tillegg opplever María Clara fiendskap med sjefen Gloria, barnas motstand mot hennes nye kjærlighet, og andre problemer ved sykehuset.

## Roller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 2777

**Fylkesvei 2777** går mellom Jordbru og Rudsmoen i Kongsberg.

Strekningen ble fastlagt 2020, og består av en tidligere arm av fylkesvei 40. Den kommunale veien mellom Kongsgård og Kongsgårdmoen var også arm av Fv40. 

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kristján Viggó Sigfinnsson

**Kristján Viggó Sigfinnsson** (født 2. april 2003) er en islandsk friidrettsutøver som representerer klubben Ármann. Han er fire ganger islandsk mester i høydehopp, og har sølv i høydehopp fra Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2020.

## Idrettskarriere
### Sesongen 2018
Sigfinnsson vant høydehopp og lengdehopp i G15-klassen under det islandske juniormesterskapet innendørs i februar 2018. Han vant høydehopp i G15-klassen under Världsungdomsspelen i juni, og i juli vant han høydehopp under Islandsk mesterskap i friidrett 2018, med ny personlig rekord på 2,02 meter. Han vant også høydehopp i G15-klassen under det islandske juniormesterskapet i august.

### Sesongen 2019
Under det islandske juniormesterskapet i friidrett innendørs 2019 vant han høydehopp og fikk sølv i lengdehopp, i klassen G16-17 år. Han deltok i Reykjavík International Games 2019, og fikk der sølv i høydehopp, bak Benjamín Jóhann Johnsen. Han vant høydehopp under islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2019.

Utendørs vant han høydehopp under islandsk mesterskap i friidrett 2019, og han deltok i Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på sjuendeplass i høydehopp. I august vant han høydehopp under Nordisk juniormesterskap i friidrett 2019.

### Sesongen 2020
Han vant høydehopp i U18-klassen under det islandske juniormesterskapet innendørs i 2020. Han fikk sølv i høyde under Reykjavík International Games 2020, og han fikk også sølv under Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2020 (Nordic Indoor Match). Under islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2020 vant han høydehopp med ny personlig rekord innendørs på 2,15 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Horisont 2020

**Horisont 2020** var EUs rammeprogram for forskning og innovasjon, for perioden på sju år fra 1. januar 2014 til 31. desember 2020. Programmet hadde et budsjett på 80 milliarder euro, som var det tredje største i EU, etter landbruks- og regionpolitikken.

Europeiske stats- og regjeringssjefer ba i 2011 Europakommisjonen om å sammenbinde alle EUs tidligere forsknings- og innovasjonsfond til et felles strategisk rammeverk. Kommisjonen lanserte deretter prosjektet Horisont 2020, som fikk tilslutning fra Europaparlamentet.

Fondet finansierte prosjekter etter søknad. Horisont 2020 satte såkalt Åpen tilgang som betingelse for tildeling av midler. Horisont Europa er planlagt som en etterfølger til Horisont 2020.

## Formål og innhold

Formålet med opprettelsen av Horisont 2020 var å sikre at Europa skulle stå for forskning i verdensklasse, å fjerne barrièrer for innovasjon og for å gjøre det enklere for almenheten og den private sektor å arbeide samme for innovasjon.

Horisont 2020 besto av tre hoveddeler:

# Fremragende forskning, med vekt på:
#* støtte til grensesprengende forskning gjennom Det europeiske forskningsrådet (ERC)
#* utvikling av og tilgang til forskningsinfrastrukturer
#* mobilitet og karriereutvikling gjennom Marie Skłodowska-Curie Actions
#* fremtidige og fremvoksende teknologier
# Industrielt lederskap, med vekt på
#* strategiske investeringer i nåværende og fremtidige muliggjørende og industrielle teknologier og tjenester, med særlig støtte til informasjons- og kommunikasjonsteknologi, nanoteknologi, avanserte materialer, bioteknologi, avanserte produksjonsprosesser og romfart
#* å lette tilgangen til risikokapital
#* støtte til små og mellomstore bedrifter med stort vekstpotensial i hele EU
# Forskning knyttet til store samfunnsutfordringer, med vekt på
#* helse, demografiske endringer og velferd
#* matsikkerhet, bærekraftig landbruk og skogbruk, marin og maritim forskning og innenlands vannforskning og bioøkonomi
#* sikker, ren og effektiv energi
#* smart, grønn og integrert transport
#* klima, miljø, ressurseffektivitet og råmaterialer
#* sikre samfunn - beskyttelse av Europa og dets borgeres sikkerhet og frihet
#* Europa i en verden i endring - inkluderende, innovative og reflekterende samfunn.

## Deltakelse utenfor EU

I tillegg til EUs medlemsstater har 16 land vært tilknyttet Horisont 2020: Albania, Armenia, Bosnia-Hercegovina, Færøyene, Nord-Makedonia, Georgia, Island, Israel, Moldova, Montenegro, Norge, Serbia, Sveits, Tunisia, Tyrkia og Ukraina.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Musikkåret 1771

**Musikkåret 1771** er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1771.

## Opera
*Pasquale Anfossi 
***Lucio Papirio*
***Quinto Fabio*
***I visionari*
*Thomas Arne – *[[The Fairy Prince]]*
*André Grétry 
***L'ami de la maison*
***Zémire et Azor*
*Johann Adolph Hasse – *Ruggiero*
*Wolfgang Amadeus Mozart – *[[Ascanio in Alba]]*
*Josef Mysliveček – *[[Il gran Tamerlano|Il Gran Tamerlano]]*
*Giovanni Paisiello 
***Annibale in Torino*
***Artaserse*, R.1.30
*Antonio Salieri – *Armida*

## Fødsler

## Dødsfall

|-
|November ||18. || Giuseppe de Majo || italiensk || organist og komponist ||align=center|73 ||align=center| || 
|}


Sir_Henry_Raeburn_-_Portrait_of_Sir_Walter_Scott.jpg|Walter Scott(1771–1832)
Johann_Baptist_Cramer_by_William_Sharp.jpg|Johann Baptist Cramer(1771–1858)


## Referanser
Nina Waaler

**Nina Waaler** (født 1960) er en norsk idrettsviter. Hun var prorektor for utdanning ved Høgskolen i Oslo og Akershus fra 2015, og er fra 2018 eneste prorektor ved institusjonen, som i 2018 endret navn til Oslomet – storbyuniversitetet. Fra 1. august 2021 er hun fungerende rektor ved Oslomet. 

## Utdanning og karriere
Waaler har doktorgrad i idrettsvitenskap fra Norges idrettshøgskole (NIH). Doktorgradsavhandlingen hadde tittelen *Body Image and Physical Activity*. Fra NIH har hun dessuten mellomfag i idrettsvitenskap, helselære og idrettsbiologi, samt hovedfag i idrettsvitenskap. Waaler har også fransk grunnfag fra Universitetet i Bergen og kriminologi grunnfag fra Universitetet i Oslo.

Waaler har tidligere arbeidet som førsteamanuensis ved NIH og som dekan ved Fakultet for helsevitenskap ved Høgskolen i Oslo (senere Høgskolen i Oslo og Akershus; HiOA). I 2015 ble hun ansatt som prorektor for utdanning ved daværende HiOA (nå Oslomet – storbyuniversitetet).

## Utgivelser (utvalg)
* 2018: *Enhancing physical activity as lifestyle behavior in older persons: The Rome statement* i Journal of Aging and Physical Activity. Vol. 26; av Freiberger, Ellen; Rydwik, Elisabeth; Chorus, Astrid; Tak, Erwin; Delecluse, Christophe; Schena, Federico; Waaler, Nina; Laventure, Bob; Van Meeteren, Nico

* 2013: *Effects of different types of exercise on muscle mass, strength, function and well-being in elderly* i European Journal of Sport Science. Vol. 13; av Solberg, Paul Andre; Kvamme, Nils Helge; Raastad, Truls; Ommundsen, Yngvar; Tomten, Sissel Erland; Halvari, Hallgeir; Waaler, Nina; Hallén, Jostein

* 2010:*Self-administered physical activity questionnaires for the elderly: a systematic review of measurement properties* i Sports Medicine. Vol. 40; av Forsen, Lisa; Loland, Nina Waaler; Vuillemin, Anne; Chinapaw, Mai JM; van Poppel, Mireille NM; Mokkink, Lidwine B; van Mechelen, Willem; Terwee, Caroline B.

* 2010: *The relationship between coping, self-esteem and health on outdoor walking ability among older adults in Norway* i Ageing & Society. Vol. 30; av Bergland, Astrid; Thorsen, Kirsten; Loland, Nina Waaler

* 2000: *The Art of Concealment in a Culture of Display: Aerobicizing Women's and Men's Experiences and Use of Their Own Bodies* i Sociology of Sport Journal. Vol. 17; av Loland, Nina Waaler

* 2000: *The Aging Body: Attitudes Toward Bodily Appearance Among Physically Active and Inactive Women and Men of Different Ages* i Journal of Aging and Physical Activity. Vol. 8; av Loland, Nina Waaler

* 1999: *Some Contradictions and Tensions in Elite Sportsmen's Attitudes Towards Their Bodies* i International Review for the Sociology of Sport. Vol. 34; av Loland, Nina Waaler

* 1998: *Body Image and Physical Activity. A Survey Among Norwegian Men and Women* i International Journal of Sport Psychology. Vol. 29; av Loland, Nina Waaler

* 1997: *Har min datainnsamling blitt drevet på en etisk forsvarlig måte?* i Kunnskap om idrett. Vol. 1; av Loland, Nina Waaler

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Waaler på Oslomets ansattside.
Musikkåret 1767

**Musikkåret 1767** er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1767.

## Opera
*Felice Alessandri – *Ezio*
*Michael Arne – *Cymon*
*Christoph Willibald Gluck – *[[Alceste (Gluck)|Alceste]]*
*Johann Adam Hiller – *Lottchen am Hofe*
*Wolfgang Amadeus Mozart – *[[Apollo et Hyacinthus]]*
*Josef Mysliveček 
***[[Il Bellerofonte]]*
***[[Farnace (Mysliveček)|Farnace]] *, ED.10:D5
*Giovanni Paisiello – *L'idolo cinese*, R.1.10

## Dødsfall


Fil:Telemann.jpg|Georg Philipp Telemann(1681–1767)


## Referanser
Musikkåret 1858

__TOC__

## Fødsler

## Dødsfall


Fil:Johann_Baptist_Cramer_by_William_Sharp.jpg|Johann Baptist Cramer(1771–1858)
Fil:GiacomoPuccini.jpg|Giacomo Puccini(1858–1924)
Fil:PeterBrynieLindeman.jpg|Peter Brynie Lindeman(1858–1930)


## Referanser
Musikkåret 1832

## Hendelser

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Goethe_(Stieler_1828).jpg|Johann Wolfgang von Goethe(1749–1832)
Sir_Henry_Raeburn_-_Portrait_of_Sir_Walter_Scott.jpg|Walter Scott(1771–1832)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Litteraturåret 1832

**Litteraturåret 1832** er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1832.

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kanonprisen 2019

**Kanonprisen 2019** var den 16. utelingen av Kanonprisen og ble delt ut under filmfestivalen Kosmorama i Trondheim torsdag 5. mars 2020. Prisen gjaldt alle norske filmer med ordinær kinodistribusjon som hadde premiere i 2019.

Det ble delt ut priser i tolv prisklasser, én mer en året før og med klassen beste filmmusikk tilbake som prisklasse etter å ikke ha blitt delt ut året før. Filmen *[[Barn (film)|Barn]]* vant flest priser med fire hvor Dag Johan Haugerud vant både pris for beste regi og beste manus. De nominerte ble offentliggjort 3. februar 2020. Filmene *[[Håp (film)|Håp]]* og *Barn* fikk flest nominasjoner med henholdsvis 8 og 6. Alle 21 filmer som ble utgitt i 2019 var nominert publikumsprisen Filmwebs Kanonpris. Av disse ble tre filmer plukket ut gjennom publikumsavstemning til en finalerunde. I de øvrige klassene ble vinnerne kåret av medlemmene i fagforbundene tilknyttet filmbransjen. Utdelingen fant sted på Britannia Hotel i Trondheim og ble ledet av Morten Hegseth. 

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

;Beste kvinnelige hovedrolle
* **[[Andrea Bræin Hovig]] for ''[[Håp (film)|Håp]]***
** [[Ingrid Bolsø Berdal]] for *Spionen*
** [[Henriette Steenstrup]] for *Barn*

;Beste mannlige hovedrolle
* *'Jan Gunnar Røise for *[[Barn (film)|Barn]]***
** [[Nicolai Cleve Broch]] for ''[[Disco (film)|Disco]]''
** [[Stellan Skarsgård]] for ''[[Håp (film)|Håp]]''

;Beste birolle
* **Gjertrud L. Jynge for *[[Håp (film)|Håp]]***
** [[Espen Klouman Høiner]] for ''[[Hjelperytteren]]''
** [[Tobias Santelmann]] for ''[[Ut og stjæle hester (film)|Ut og stjæle hester]]''

;Beste regi
* **Dag Johan Haugerud for *[[Barn (film)|Barn]]***
** [[Martin Lund (regissør)|Martin Lund]] for ''[[Psychobitch]]''
** [[Maria Sødahl]] for ''[[Håp (film)|Håp]]''

;Beste manus
* **Dag Johan Haugerud for *[[Barn (film)|Barn]]***
** [[Maria Sødahl]] for ''[[Håp (film)|Håp]]''
** [[Martin Lund (regissør)|Martin Lund]] for ''[[Psychobitch]]''

;Beste produsent
* ** for *[[Psychobitch]]***
** [[Maria Ekerhovd]] for ''[[Disco (film)|Disco]]''
**  og  for ''[[Tunnelen]]''

;Beste foto
* **Rasmus Videbæk for *[[Ut og stjæle hester (film)|Ut og stjæle hester]]***
** [[Manuel Alberto Claro]] for ''[[Håp (film)|Håp]]''
**  for ''[[Barn (film)|Barn]]''

;Beste klipp
* **Jens Christian Fodstad for *[[Barn (film)|Barn]]***
**  for ''[[Håp (film)|Håp]]''
** [[Frida Eggum Michaelsen]] og  for ''[[Disco (film)|Disco]]''

;Beste lyddesign
* **Gisle Tveito for *[[Ut og stjæle hester (film)|Ut og stjæle hester]]***
** [[Baard H. Ingebretsen]] og [[Tormod Ringnes]] for ''[[Kaptein Sabeltann og Den Magiske Diamant]]''
**  for ''[[Tunnelen]]''

;Beste filmmusikk
* **Ginge Anvik for *[[Askeladden – i Soria Moria slott]]***
** [[Eirik Myhr]] for ''[[Brillebjørn på ferie]]''
**  for ''[[Born2Drive]]''

;Beste produksjonsdesign
* ** for *[[Håp (film)|Håp]]***
**  for ''[[Psychobitch]]''
**  og  for ''[[Astrup – Flammen over Jølster]]''

;Filmwebs Kanonpris
* ***[[Tunnelen]]**'
** *Askeladden – i Soria Moria slott*
** *Amundsen''

## Referanser


## Kilder
* 
*
Barn (film)

***Barn*** er en norsk dramafilm fra 2019 produsert av Motlys. Filmen er skrevet og regissert av Dag Johan Haugerud.
Hovedrollene spilles av Ella Øverbye, Henriette Steenstrup, Jan Gunnar Røise og Thorbjørn Harr.

Filmen vant to Dragon Award-priser under Göteborg Film Festival, vant fire priser under Kanonprisen 2019 og hele ni priser under Amandaprisen 2020, blant dem klassen for beste norske kinofilm. Den vant Nordisk råds filmpris for 2020, den norske Filmkritikerprisen samme år og filmkritikerprisen under Thessaloniki filmfestival.

## Handling
Den tretten år gamle Lykke er datteren til en fremtredende politiker. Ved et uhell skader hun klassekameraten Jamie, sønnen til en lokalpolitiker fra et annet parti; Fremskrittspartiet. Jamie dør senere. Lykke påstår at Jamies dødsfall var en ulykke, men ingen tror på henne. Skolens rektor, Liv, er en idealist som mot sin politiske overbevisning har levd i et hemmelig forhold til Karl Erik, Jamies far. Når de ikke klarer å holde forholdet hemmelig lenger, reagerer omgivelsene med vantro.

Livs bror Anders er også læreren til både Lykke og Jamie. Han befant seg i skolegården da Jamies ulykke fant sted, og blir deretter overveldet av skyldfølelse for ikke å ha klart å forhindre at ulykken fant sted. Resten av samfunnet må også forholde seg til situasjonen, og alle ettervirkningene. Hvordan kunne dette skje, og hvordan er det egentlig mulig for de pårørende å leve videre etterpå?

## Skuespillere
* Henriette Steenstrup: Liv
* Jan Gunnar Røise: Anders
* Thorbjørn Harr: Per Erik Lundemo
* Brynjar Åbel Bandlien: Jan
* Andrea Bræin Hovig: Eva
* Hans Olav Brenner: Sigurd
* Ella Øverbye: Lykke
* Anne Marit Jacobsen: Torunn

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eustace av Flandern

**Eustace av Flandern** (*Eustachius av Flandern*), død  etter 1217, tilhørte den adelige Flandern-familien som hadde lange tradisjoner som grever i Grevskapet Flandern og som spilte en viktig rolle i Det fjerde korstog (1202&ndash;1204) og som ledere i de latinske rikene som oppsto etter korstoget. Eustace var en yngre bror til Balduin I av Flandern og til Henrik av Flandern som begge ble utropt til keisere i Det latinske riket etter at korsfarerne hadde erobret Konstantinopel. Eustace var regent i Kongeriket Thessaloniki fra 1209 til 1216.

## Biografi
Eustace var sønn av grev Balduin V av Hainaut og grevinne Margareta I. Eustaces eldre brødre Balduin og Henrik var blant lederne i Det fjerde korstog som i utgangspunktet skulle «befri» det hellige land, men endte opp med å okkupere Konstatinopel og etablere et latinsk keiserrike som erstatning for Østromerriket (Det bysantinske rike). Balduin og Henrik var de to første keiserne i Det latinske rike.

Eustace deltok selv ikke i selve korstoget, men han nevnes i 1206 som en av aristokratene fra Flandern som ble bedt av Balduin og Henrik om å komme til Konstantinopel. I 1208 ble han sendt til Rodopifjellene på grensen mellom det nåværende Hellas og Bulgaria hvor han støttet sin bror keiser Henriks bulgarske allierte Alexius Slav som var i opposisjon til den bulgarske tsar Boril. Sommeren 1209 måtte Henrik slå ned et opprør blant den lombardiske adelen i Kongeriket Thessaloniki, og Eustace ble, sammen med den tysk-frankiske adelsmannen Berthold von Katzenelnbogen, utnevnt til regent i kongeriket som var en vasallstat under keiseren.

Etter forhandlinger mellom herskeren Mikael I Komnenos Dukas i Despotatet Epirus og keiser Henrik ble det inngått en allianse som innebar at Eustace i 1209 ble gift med en datter av Mikael I (navnet er ukjent) og fikk en stor del av hans territorium i medgift.

Eustace blir senest nevnt i april 1217 da han var tilstede under kroningen av den nye keiseren i Det latinske riket, Peter II av Courtenay som var gift med Eustaces søster Yolanda av Flandern. Kroningen foregikk i Roma og ble utført av pave Honorius III den 9. april 1217. Eustace dro sannsynligvis sammen med Peter II mot Konstantinopel. I Epirus ble Peter II, og sannsynligvis også Eustace, tatt til fange av herskeren Teodoros Komnenos Dukas og de antas å ha dødd i fangenskap der.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
*
Imperata cylindrica

***Imperata cylindrica*** er en grasart.

Den er flerårig og sprer seg med jordstengler. Stråene blir 25–120 cm høye og er 1,5–3 mm i diameter. Bladene er 20–100 cm lange og 8–20 mm brede. Blomsterstanden er en hvithåret topp som er 6–20 cm lang. *Imperata cylindrica* vokser på mange ulike steder som havstrender, elvebredder, vegkanter, skog og som ugras i dyrket mark og plantasjer.

Den opprinnelige utbredelsen omfatter Afrika, Asia, Australia og Sør-Europa med middelhavsøyene, Madeira og Gran Canaria. Arten har spredt seg med menneskelig hjelp til blant annet USA, Chile, Columbia, Mikronesiaføderasjonen og New Zealand.

*Imperata cylindrica* har C<sub>4</sub>-fotosyntese og er ganske lyskrevende. Arten danner mykorrhiza med ulike sopparter og kan vokse på næringsfattig jord.  Den finnes opp til 2700 moh. Årsnedbøren kan ligge mellom 500–5000 mm, og årsmiddeltemperaturen må være høyere enn 15&nbsp;°C.

Den er et fryktet ugras som reduserer avlingene mye, og den sprer seg også til naturområder der den fortrenger andre arter ved å utskille allelopatiske stoffer og øke brannhyppigheten. *Imperata cylindrica* er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden. Holm et al. publiserte i 1977 en liste over ugrasarter der *Imperata cylindrica* rangeres som det sjuende verste ugraset i verden.

*Imperata cylindrica* blir brukt til taktekking i Asia. Den blir også dyrket som hageplante, spesielt en kultivar med røde bladspisser.

## Galleri

Bukit Tengkorak cogongrass field 06.jpg|*Imperata cylindrica* i Sabah
Imperata cylindrica Tomakin flowerhead1 (8685299894).jpg|Blomsterstand
Blady grass stolon.jpg|Jordstengel
Gardenology.org-IMG 0011 rbgm10dec.jpg|Kultivaren 'Rubra'


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Hōjō Tokiuji

**Hōjō Tokiuji** (kanji: 北条 時氏, født 1203, død 29. juli 1230) var en sønn av Hōjō Yasutoki og faren til Hōjō Tsunetoki og Hōjō Tokiyori.

Tokiuji var forventet å bli den fremtidige *[[shikken]]* (regent) etter sin far, men fikk dårlig helse mens han tjenestegjorde som Rokuhara Tandai (Kitakata) i Kyoto.

Hans kone Matsushita Zenni var kjent som en klok dame.

## Kilder
*
Liste over statsledere i 1588

## Europa

## Amerika

## Eksterne lenker
* A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889):  «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
* http://my.raex.com/~obsidian/regindex.html
Matsushita Zenni

**Matsushita Zenni** (kanji: 松下禅尼, fødselsår og dødsår ukjent) eller «den buddhistiske nonnen Matsushita», var en kvinne som levde i midten av Kamakura-perioden. Hun var datter av Adachi Kagemori, en vasall under Kamakura-shōgunatet. Hun var konen til Hōjō Tokiuji. Hun var mor til både den femte regenten Hōjō Tsunetoki og den åttende regenten Hōjō Tokiyori.

## Kilder
*
Pontus Finstad

**Pontus Finstad** (født 25. april 2000 Oslo) er en norsk ishockeyspiller, som spiller for Vålerenga Ishockey. Finstad kom til Vålerenga fra Manglerud Star i 2021. Han har tidligere spilt for aldersbestemt landslag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christer Simonsen

**Christer Coldier Simonsen** (født 27. mars 1994 Oslo) er en norsk ishockeyspiller, som spiller for . Han har tidligere spilt for  ,  og  samt aldersbestemte landslag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adachiklanen

**Adachiklanen** (安達氏) er en japansk klan av samuraier som er sagt å nedstamme fra Fujiwara no Yamakage. Deres historiske signifikans kommer av deres suksess  under Genpeikrigen og deres etterfølgende tilknytning til Hōjōklanen. Historisk viktige skikkelser i Adachiklanen har vært  Adachi Kagemori og Adachi Morinaga.
13. serierunde i Eliteserien 2020

**13. serierunde i [[Eliteserien 2020]]** startet med  &ndash;  lørdag 8. august. Hoveddelen av kampene ble spilt søndag 9. august og avsluttet med  &ndash;  mandag 10. august.

## Kampfakta

## Referanser
Marthine Mordt Rygh

**Karen** **Marthine** **Birgitte Mordt Rygh** (født Mordt 10. september 1877 i Fredrikstad, død 30. juni 1961 i Oslo) var en norsk komponist og forfatter som ble mest kjent for sine barnebøker.

## Liv og virke
Marthine Mordt Rygh hadde en musikalsk utdannelse, og var elev av Gustav Lange i harmonilære og fikk dessuten undervisning av Catharinus Elling. Helt til hun var omkring 80 år gammel fikk hun pianoundervisning, den siste tiden av Anfinn Øyen. I 1913 utga hun klaverkomposisjonen *Aftenstemning*.

Rygh begynte sin litterære løpebane i 1920-årene, og debuterte med barneboken *Nigger Rasks dagbok – en puddels oplevelser*. Her skildres mennesker og deres omgivelser fra en puddels synsvinkel. Boken fikk sin fortsettelse i *Nigger Rask*, som utkom i 1925. Hennes første og eneste roman, *Sånn kan det gå*, ble utgitt i 1930. Handlingen er lagt til Nord-Afrika og Oslo og skildrer en ung kvinnes eiendommelige livsskjebne.

I februar–mars 1936 skrev Rygh i A-magasinet en artikkelserie kalt *Hvad dyrenes hverdagsliv kan fortelle oss*. Serien ble illustrert av William Lunden. Både artiklene og illustrasjonene ble samme år utgitt samlet i boken *Mine venner dyrene*.

I anledning av sin åttiårsdag utga hun et hefte med ni av sine egne klaverkomposisjoner.

## Familie
Marthine Mordt Rygh var datter av sorenskriver Eduard Camillo Rantzau Mordt og Elisabeth Cathrine Kiær og søster av advokat Hans Kiær Mordt. Hun ble i 1902 gift med advokat Per Rygh (1874–1941), sønn av politikeren Evald Rygh (1842–1913) og bror av advokat Arne Rygh (1882–1968).

## Verk

### Bibliografi
* 1923: *Nigger Rasks dagbok – en puddels oplevelser*, Aschehoug, Kristiania
* 1925: *Nigger Rask*, Aschehoug, Oslo
* 1930: *Sånn kan det gå*, Some & Cos Forlag, Oslo
* 1936: *Mine venner dyrene*, illustrert av William Lunden, Oslo

### Komposisjoner
* 1913: *Aftenstemning* for piano, Oluf Byes musikforlag
* 1957: Ni klaverstykker

## Referanser


## Kilder
*
Lysved

**Lysved** er et bioluminescensfenomen, der trevirke angripes av sopp med hyfer som skiller ut lys, slik at selve trevirket fremstår som selvlysende. Lyset som skilles ut er blågrønt og normalt relativt svakt.

Den eldste omtalen av fenomenet er fra Aristoteles som i 382&nbsp;f.Kr. nevnte at lyset, i motsetning til ild, var kaldt å ta på. Den romerske filosofen Plinius den eldre omtalte lysved i en olivenlund. Den første vitenskapelige beskrivelsen av årsaken til lyset kom i 1823, da det ble oppdaget at lys fra støttebjelkene av tre i gruver skyldtes en sopp.

På grunn av det svake lyset har lysved begrenset bruk. Det kalde lyset ble forsøkt brukt til å lyse opp viserne i kompasset og barometeret på den eksperimentelle undervannsbåten «Turtle» under den amerikanske uavhengighetskrigen. Under første verdenskrig festet enkelte soldater lysved på hjelmene sine i skyttergravene for kunne se hverandre i nattemørket. Under andre verdenskrig hendte det at lysved i tømmerstabler lyste så sterkt at de ble dekket til av frykt for at fiendtlige bombefly skulle oppdage dem.

## Norge
I Norge vil slike hyfer stort sette være honningsopp, som er en av flere arter med bioluminescens. Lyset skilles ut ved at enzymet luciferase får det svovelholdige stoffet luciferin til å oksidere.

## Referanser
Andrew Landry

**Andrew Landry ** (født 7. august 1987 i Port Neches i Texas) er en amerikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren.

22. april 2018 vant han sin første PGA-tourseier under Valero Texas Open, og gjentok bedriften to år senere under The American Express.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nick Taylor

**Nick Taylor** (født 14. april 1988 i Winnipeg) er en canadisk profesjonell golfspiller på PGA-touren.

9. november 2014 vant han sin første PGA-tourseier under Sanderson Farms Championship, den første canadiske vinneren på PGA-touren på syv år, da Mike Weir vant Frys.com i 2007.

Taylor gjentok bedriften fem sesonger senere under AT&T Pebble Beach Pro-Am.

## Referanser


## Eksterne lenker
*