open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Batrisomalus

***Batrisomalus*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

## Utseende
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.

## Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae)
***** Underfamilien **[[køllebiller]], [[Pselaphinae]]**
****** Overstammen Batrisitae
******* Gruppen **[[Batrisini]]** Reitter, 1882
******** Understammen Batrisina Reitter, 1882
********* Slekten ***Batrisomalus*** Raffray, 1904
********** *[[Batrisomalus cautus]]* Löbl & Kurbatov, 2001
********** *[[Batrisomalus currax]]* Löbl & Kurbatov, 2001
********** *[[Batrisomalus depressus]]* (Raffray, 1894)
********** *[[Batrisomalus foveolatus]]* Löbl & Kurbatov, 2001
********** *[[Batrisomalus hemipterus]]* (Raffray, 1894)
********** *[[Batrisomalus infossus]]* Raffray, 1904
********** *[[Batrisomalus lewisi]]* (Jeannel, 1961)
********** *[[Batrisomalus microphthalmus]]* (Raffray, 1894)
********** *[[Batrisomalus obtectus]]* Löbl & Kurbatov, 2001
********** *[[Batrisomalus pubis]]* Löbl & Kurbatov, 2001
********** *[[Batrisomalus punctipennis]]* Raffray, 1912
********** *[[Batrisomalus tuberculatus]]* Löbl & Kurbatov, 2001

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Si, Senor

***Si, Senor*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Alfred J. Goulding.

## Handling
Hovedpersonen arbeider som frisør i en liten meksikansk by, som er veldig interessert i en lokal senorita - mot morens ønsker.

## Skuespillere
* Harold Lloyd
* Snub Pollard
* Bebe Daniels
* Sammy Brooks
* Billy Fay
* Estelle Harrison
* Lew Harvey
* Wally Howe

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Museumsparken (Drammen)

**Museumsparken** en park med trær, fontene, skulpturer, benker, plenarealer og en speildam sentralt mellom museumsbygningene. Parkanlegget er åpent døgnet rundt. Hele området ble kjøpt av Drammen kommune i 1910, året etter ble store deler overført til Drammens museum.

## Arbos nyklassiske park
Mellom Gamle Marienlyst og Museumsbygningen ligger arkitekt Christian Fredrik Arbos nyklassiske park, anlagt etter at museumsbygningen tegnet av samme arkitekt stod ferdig i 1930. Den stramme stilen er typisk for 1920-tallets reaksjon mot de romantiske parkers slyngende stier og asymmetriske treklynger.

Den nyklassiske parken fikk vokse fritt frem til 2014, da var det en stemningsfull, frodig og til dels forvokst park, med et forenklet stisystem og uklare linjer og markeringer mellom de ulike delene. Den gav et fredfullt, lettere romantisk inntrykk. At parken i sin tid ble plantet slik, var blandt annet en følge av at det var tegnet to sidefløyer til den store museumsbygningen. Hver av disse skulle danne endepunktet for alléer som skulle binde den nye museumsbygningen til Gamle Marienlyst og ramme inn parken. Disse sidefløyen ble aldri bygget. Alléene ble derfor værene uten sine endepunkter og tankene bak strukturen ble ikke realisert. Ved bygging av Lychepaviljongen i 1990 og den derpå følgende plantingen av en lindallé ut mot Danvikgata, skjedde en ytterligere forskyvning bort fra intensjonene og den opprinnelige parkformen. Det opprinnelige stisystemet var rettvinklet og mer komplekst enn slik det ble etter en forenkling på 1990-tallet. Det opprinnelige stisystemet ble derfor i 2009-10 reetablert og parkformen presis og det resulterte i ett mer forståelig kulturminne. Restene av alléen langs Lychepaviljongen ble fjernet og den ene trerekken plantet på nytt.

## Konnerudgata
Parken ut mot Konnerudgaten er en relativt fritt formet landskapspark. Karl Gunderssens plass er den ytre del av Museumsparken ut mot Konnerudgata, den har sitt navn etter den tidligere ordfører Karl Gunderssen.

## Referanser
Ischyroceros

***Ischyroceros*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

## Utseende
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.

## Levevis
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten *[[Crematogaster]]*.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika (Malawi, Sør-Afrika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae)
***** Underfamilien **[[køllebiller]], [[Pselaphinae]]**
****** Overstammen Clavigeritae
******* Gruppen **[[Clavigerini]]** Leach, 1815
******** Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
********* Slekten ***Ischyroceros*** Reichensperger, 1915
********** *[[Ischyroceros mirus]]* Reichensperger, 1915

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Solkalender

En **solkalender** er en kalender hvis dato indikerer årstiden eller solas tilsynelatende posisjon i forhold til stjernene. Den gregorianske kalenderen, allment akseptert som standard i verden, er et eksempel på en solkalender.

Andre kalendere kan være månekalendre, der månedene tilsvarer én syklus av månefasene, eller lunisolarkalendre med en kombinasjon av solsyklus og månesyklus.

Egypterne ser ut til å ha vært de første som utviklet en solkalender, og brukte som et fast punkt den årlige soloppgangen til Hundestjernen – Sirius, eller Sothis – på den østlige himmelen, et fenomen som falt sammen med den årlige oversvømmelsen av Nilen. De konstruerte en kalender på 365 dager, bestående av 12 måneder på 30 dager hver, med 5 dager lagt til ved årets slutt. Dette var unøyaktig med en brøkdel av en dag hvert år, og førte til at kalenderen over tid gradvis ble feil.

De eldste solkalenderene inkluderer den julianske kalenderen og den koptiske kalenderen.
De har begge et år på 365 dager, som utvides til 366 en gang hvert fjerde år, så et gjennomsnittsår har 365,25 dager.

Etter hvert som solkalenderne ble mer nøyaktige, utviklet de seg i to retninger, tropisk og siderisk.

## Tropisk solkalender

Hvis posisjonen til jorden i sin bane rundt solen regnes i forhold til jevndøgn, punktet der banen krysser himmelekvator, så avgrenser datoene fire like lange årstider. De er altså synkronisert med solens deklinasjon. En slik kalender kalles en **tropisk solkalender**.

Varigheten av det *gjennomsnittlige* kalenderåret for en slik kalender tilnærmer seg en form for tropisk år, vanligvis enten gjennomsnittlig tropisk år eller vårjevndøgn.

Følgende er tropiske solkalendere:
* Gammel armensk kalender
* Den gregorianske kalenderen
* Bengali kalender (Nasjonal og offisiell kalender i Bangladesh)
* Iransk kalender (Jalāli-kalender)
* Indisk nasjonalkalender (Saka-kalender)

Alle disse kalenderne har et 365 dagers år, som etter ulike regler blir utvidet med én tilleggsdag som gir et skuddår.

Dn iraniske kalenderen begynner hvert år med vårjevndøgn, og setter inn skuddager slik at det følgende året også begynner med vårjevndøgn. Tidspunktet for vårjevndøgn blir avgjort i Teheran "ved hjelp av astronomiske beregninger fra pålitelige kilder".

## Siderisk solkalender
Hvis posisjonen til Jorden regnes i forhold til fiksstjernene, indikerer datoene stjernebildet nær der solen befinner seg. En kalender av denne typen kalles en **siderisk solkalender**.

Gjennomsnittlig kalenderår for en slik kalender tilnærmer seg siderisk år.

Indiske kalendere som Hindukalenderen, Tamil-kalenderen, bengalsk kalender (ikke-revidert) og Malayalam-kalenderen er sideriske solkalendere. Den thailandske solkalenderen basert på den hinduistiske solkalenderen er også en siderisk kalender. De beregnes på grunnlag av den tilsynelatende bevegelsen til solen gjennom de tolv stjernetegnene i stedet for jordens tropiske bevegelse.

## Referanser
Kvalifisering til EM i fotball 2024, gruppe D

**Kvalifisering til [[EM i fotball 2024]], gruppe D** var en av ti grupper i kvalifiseringen til Europamesterskapet i fotball i 2024, som avholdes i Tyskland. Gruppe D besto av følgende lag: , , ,  og . Trekningen ble gjennomført i Frankfurt am Main i Tyskland 9. oktober 2022. Lagene spilte mot hverandre hjemme og borte i et round robin-format.

Gruppevinner Tyrkia og -toer Kroatia kvalifiserte seg til mesterskapet.

## Oversikt

## Kamper

------

-------

-----

-------

--------

-------

------

-----

-------

---------
## Referanser

## Eksterne lenker
*UEFA Euro 2024, UEFA.com
*EM-kvalifisering, UEFA.com
Selenozethus

***Selenozethus*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sentrale Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae)
***** Underfamilien **[[køllebiller]], [[Pselaphinae]]**
****** Overstammen Euplectitae
******* Gruppen **[[Bythinoplectini]]** Schaufuss, 1890
******** Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
********* Slekten ***Selenozethus*** Jeannel, 1955
********** *[[Selenozethus brevipennis]]* Jeannel, 1955 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Euplectina

***Euplectina*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små, avlange, mørkbrune kortvinger. De ligner mye på slekten *[[Euplectus]]* men er gjerne mørkere på farge. Hodet er nokså stort og firkantet med små, runde fasettøyne og kraftige antenner, der de to første og de tre ytterste leddene er noe forstørret. Pannen har dype lengdegroper. Pronotum er omtrent så bredt som langt, med sterkt rundede sider, bredest omtrent i midten. Dekkvingene er blanke, fint hårete, med en skarp fure langs innerkanten (sømmen), og dekker omtrent en tredjedel av bakkroppen, som er sylindrisk. Beina er ganske korte.

## Utbredelse
Artene er utbredt i Sørøst-Asia og Ny-Guinea.

## Systematisk oversikt

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
****** Stammen Trichonychini 
******* Slekten ***Euplectina*** Raffray, 1894
******** *[[Euplectina concolor]]* Raffray, 1894
******** *[[Euplectina nigripennis]]* Raffray, 1894

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sølvkongen

***Sølvkongen*** (orig. The Silver King) er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Irving.

## Handling
Når en britisk gentleman, Wilfred Denver, gifter seg med den attraktive Nellie, oppnår han det udødelige hatet til Nellies tidligere kjæreste: Geoffrey Ware.

Men etter flere år med et lykkelig ekteskap, befinner Denver seg i store økonomiske problemer.

## Skuespillere
* William Faversham som Wilfred Denver
* Barbara Castleton som Nellie Denver
* Nadia Gary som Cissie Denver
* Lawrence Johnson som Neddie Denver
* John Sutherland som Jaikes
* Warburton Gamble som Herbert Skinner
* Robert Ayrton som Bilcher
* Louis Hendricks som Cripss
* Helen Meyers som Olive Skinner
* William O'Day som Elijah Coombes
* Daniel Pennell som Baxter
* John Sunderland som Geoffrey Ware
* Cecil Yapp som Henry Corkett

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Silent Strength (film)

***Silent Strength*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Paul Scardon.

## Skuespillere
* Harry T. Morey som Dan La Roche / Henry Grozier
* Betty Blythe som Ruth Madison
* Robert Gaillard som korporal Neville
* Bernard Siegel som Tom Tripp
* Herbert Pattee som Inspektør Burke
* James Costello som Jenkins

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oxygastrobythus

***Oxygastrobythus*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

## Utseende

## Levevis
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae)
***** Underfamilien **[[køllebiller]], [[Pselaphinae]]**
****** Overstammen Goniaceritae
******* Gruppen **[[Proterini]]** Jeannel, 1949
******** Slekten ***Oxygastrobythus*** Leleup, 1986
********* *[[Oxygastrobythus loebli]]* Leleup, 1986 - Elfenbeinskysten

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Fieberbrunn

**Fieberbrunn** er en kommune og et vintersportssted i distriktet Kitzbühel i Tirol i Østerrike.

Fieberbrunn er en del av skiområdet Saalbach Hinterglemm Leogang Fieberbrunn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bikkjestykket

**Bikkjestykket** er en park i bydelen Strømsø i Drammen med store plenområder, andedam, benker, bord, belyste turveier, discgolfbane/frisbeegolfbane og lekeplass. Parken har tilhørende parkeringsplass i Damveien 8, 3046 Drammen. Parken strekker seg fra Marienlyst idrettspark og sørover mot Austad gård. Andedammen i parken har et areal på 3081 kvadratmeter.

Discgolfbanen er tilpasset parken og har 12 hull. Den strekker seg fra første hull ved Marienlyst skole og opp til parkeringsplassen ved Austad gård. Banen ble tegnet av Sune Sport AS i samarbeid med Vei, natur og idrett. Startplassen der infoskiltet står er på plenområdet mellom Marienlyst skole og Strømsø barnehage.

## Navnet
Navnets opprinnelse kommer av at parken blir mye brukt til hundelufting. Parken er også kjent som Bikkjestøkket eller Bikkjebetan/Bikkjebettan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoskilt med kart over discgolfbanen
Tritoxidium

***Tritoxidium*** er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små (ca. 2 &nbsp;mm), dråpeformede, svært blanke biller, brune eller svarte. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. **Hodet** er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. **Brystskjoldet** (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. **Dekkvingene** er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. **Bakkroppen** er tilspisset bak. **Beina** er lange og spinkle.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (India, Malaysia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[dråpebiller]], Scaphidiinae** Latreille, 1807
****** Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
******* Slekten ***Tritoxidium*** Leschen & Löbl, 2006
******** *[[Tritoxidium egregium]]* Löbl, 2019
******** *[[Tritoxidium indicum]]* (Achard, 1915)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rhabdopsidius

***Rhabdopsidius*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), slanke, rødbrune til svarte kortvinger med reduserte, ganske små fasettøyne. De minner overflatisk om medlemmene i underfamilien Leptotyphlinae.

## Levevis
Artene har et underjordisk levesett.

## Utbredelse
Gruppen forekommer i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[Osoriinae]]** Erichson, 1839
****** Stammen **[[Osoriini]]** Erichson, 1839
******* Slekten ***Rhabdopsidius*** Fagel, 1955
******** *[[Rhabdopsidius vexator]]* (Tottenham, 1953)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Klarissa

***Klarissa*** er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

## Levevis
I alle fall noen av artene i Iniocyphini lever i huler.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Borneo (Sabah).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae)
***** Underfamilien **[[køllebiller]], [[Pselaphinae]]**
****** Overstammen Goniaceritae
******* Gruppen **[[Iniocyphini]]** Park, 1951
******** Understammen Iniocyphina Park, 1951
********* Slekten ***Klarissa*** Kurbatov, Cuccodoro & Löbl, 2007
********** *[[Klarissa pantagatha]]* Kurbatov, Cuccodoro & Löbl, 2007

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mesallotrochus

***Mesallotrochus*** er en utdødd slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). 

## Utbredelse i tid og rom
Arten ere beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra midtre kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
****** Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
******* Understammen Clavilispilina Newton & Thayer, 1992
******** Slekten †***Mesallotrochus*** Cai & Huang, 2015
********* †*[[Mesallotrochus longiantennatus]]* Cai & Huang, 2015

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stilomedon

***Stilomedon*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia.

## Systematisk oversikt

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
****** Stammen Lathrobiini
******* Slekten ***Stilomedon*** Sharp, 1886
******** *[[Stilomedon audanti]]* Blackwelder, 1943
******** *[[Stilomedon biseriatus]]* (Erichson, 1840)
******** *[[Stilomedon connexus]]* (Sharp, 1876)
******** *[[Stilomedon depressiusculus]]* (Bernhauer, 1927)
******** *[[Stilomedon discedens]]* (Sharp, 1876)
******** *[[Stilomedon funebris]]* (Wendeler, 1956)
******** *[[Stilomedon insularum]]* (Cameron, 1923)
******** *[[Stilomedon nidicola]]* Bernhauer, 1942
******** *[[Stilomedon planipennis]]* Bierig, 1933
******** *[[Stilomedon signatus]]* Bierig, 1933
******** *[[Stilomedon strigiceps]]* Bierig, 1933
******** *[[Stilomedon strigicollis]]* Sharp, 1886
******** *[[Stilomedon triseriatus]]* Sharp, 1886
******** *[[Stilomedon verticalis]]* Sharp, 1886

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liparopus

***Liparopus*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.

## Utseende
Middelsstore (3 – 10&nbsp;mm), slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. **Hodet** er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. Antennene er festet under en "hylle" dannet av pannens fremkant. **Brystskjoldet** (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. **Dekkvingene** er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. **Bakkroppen** er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. **Beina** er vanligvis ganske korte, og, særlig hos den artsrike slekten *Lathrobium*, kraftige, tilpasset graving.

## Levevis
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sentrale Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
****** Stammen **[[Paederini]]** Fleming, 1821
******* Understammen Dolicaonina Casey, 1905
******** Slekten ***Liparopus*** Fagel, 1958
********* *[[Liparopus intermedius]]* (Cameron, 1945)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
626 f.Kr.

## Begivenheter
* Babylon, under ledelse av Nabopolassar, gjør opprør mot Det nyassyriske rike. Opprøret lyktes, og assyrerne var nedkjempet i 620 f.Kr.
Rhynchocheilus

***Rhynchocheilus*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Nokså store, slanke, blanke, svarte kortvinger, ligner mye på slekten *[[Ocypus]]*. Hodet er bredt rundet med små fasettøyne og ganske kraftige, sigdformede kjever. Antennene er nokså korte og perlekjede-formede. Pronotum er rundet, dekkvingene små, tydelig kortere enn pronotum, bakkroppen litt spoleformet. Dekkvingene er lysere enn kroppen, matte. Beina er brune, korte og kraftige.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Kina, Japan).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Staphylinini Latreille, 1802
******* Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
******** Slekten ***Rhynchocheilus*** Sharp, 1889
********* *[[Rhynchocheilus argenteus]]* (Fauvel, 1895)
********* *[[Rhynchocheilus assamensis]]* (Cameron, 1932)
********* *[[Rhynchocheilus beauchenei]]* (Fauvel, 1897)
********* *[[Rhynchocheilus brachycerus]]* (Fauvel, 1897)
********* *[[Rhynchocheilus chrysites]]* (Fauvel, 1895)
********* *[[Rhynchocheilus exophthalmus]]* Hayashi, 1998
********* *[[Rhynchocheilus foersteri]]* (Bernhauer, 1915)
********* *[[Rhynchocheilus germanus]]* (Cameron, 1932)
********* *[[Rhynchocheilus javanicus]]* (Eppelsheim, 1895)
********* *[[Rhynchocheilus kraatzi]]* (Eppelsheim, 1895)
********* *[[Rhynchocheilus lanosipennis]]* (Scheerpeltz, 1965)
********* *[[Rhynchocheilus magnificus]]* (Semenov & Kirshenblatt, 1938)
********* *[[Rhynchocheilus malaisei]]* (Scheerpeltz, 1965)
********* *[[Rhynchocheilus minor]]* (Coiffait, 1982)
********* *[[Rhynchocheilus monstrosipes]]* (Schillhammer, 2001)
********* *[[Rhynchocheilus nepalensis]]* (Scheerpeltz, 1976)
********* *[[Rhynchocheilus pectoralis]]* Sharp, 1889
********* *[[Rhynchocheilus preangeranus]]* (Cameron, 1937)
********* *[[Rhynchocheilus tibialis]]* (Cameron, 1932)

## Referanser


## Eksterne lenker

*
627 f.Kr.

## Begivenheter
* Slaget i Xiao-fjellene (殽之戰) mellom Qin og Jin. Jin vant en avgjørende seier, og bevarte kontrollen over det østlige Kina. Qins nederlag gjorde at de vendte sin senere ekspansjon vestover.
* Kolonien Epidamnos ble etablert.
Archiconnus

***Archiconnus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

## Utseende
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

## Levevis
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Costa Rica).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **[[Staphylinoidea]]**
**** Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
***** Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
****** Stammen Glandulariini
******* Slekten ***Archiconnus*** Franz, 1980
******** *[[Archiconnus huallaganus]]* Franz, 1980
******** *[[Archiconnus limonensis]]* Jałoszyński, 2018

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Strophogastra

***Strophogastra*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små, avlange, litt spoleformede, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er nokså stort, rundet, med små fasettøyne. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum, litt utvidet mot spissen, de ytre leddene litt bredere enn lange. Pronotum er avrundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, litt lengre enn pronotum, bakkanten ikke innbuktet ved bakhjørnene. Bakkroppen er lett spoleformet.

## Utbredelse
Artene er utbredt i Nord-Amerika (Canada).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Athetini Casey, 1910
******* Slekten ***Strophogastra*** Fenyes, 1921
******** *[[Strophogastra penicillata]]* Fenyes, 1921

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Parvidolum

***Parvidolum*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.

## Utseende
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).

## Levevis
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **[[småkortvinger]], [[Aleocharinae]]**
****** Stammen **[[Corotocini]]** Fenyes, 1918
******* Understammen *[[Termitoiceina]]*
******** Slekten ***Parvidolum*** Silvestri, 1946
********* *[[Parvidolum microsomatis]]* Silvestri, 1946

## Referanser




## Kilder
* Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. http://coo.fieldofscience.com/2012/04/corotocini-in-their-gut-swollen-glory.html

## Eksterne lenker
*
Allodinarda

***Allodinarda*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). De er spesialiserte på å leve sammen med maur.

## Utseende
Små til middelsstore, brunlige eller rødlige kortvinger, kroppen lite hårete. Antennene er forholdsvis lange og tynne. Hodet er middelsstort, rundet med små fasettøyne. Pronotum er lengre enn bredt, hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er forholdsvis lange og tynne.

## Levevis
Artene er knyttet til maur.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sentrale og sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Lomechusini 
******* Slekten ***Allodinarda*** Wasmann, 1909
******** *[[Allodinarda kohli]]* Wasmann, 1909
******** *[[Allodinarda myrmicariae]]* Brauns, 1914

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chaetocinus

***Chaetocinus*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små til middelsstore, smale, blanke, rødbrunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne. Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.

## Levevis
Artene er nattaktive rovdyr.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger regnet som en underslekt av *[[Leptacinus]]*.

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Xantholinini
******* Slekten ***Chaetocinus*** Clark *et al*., 1972
### Liste over artene

* *[[Chaetocinus aethiopicus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus amoenus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus anommatophilus]]* (Cameron, 1948)
* *[[Chaetocinus asymetricus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus brevisulcatus]]* (Cameron, 1933)
* *[[Chaetocinus brunneus]]* (Coiffait, 1968)
* *[[Chaetocinus bugalensis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus cameroni]]* (Steel, 1949)
* *[[Chaetocinus camerunensis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus congoensis]]* (Bernhauer, 1929)
* *[[Chaetocinus delicatulus]]* (Coiffait, 1968)
* *[[Chaetocinus dorylophilus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus elgonicus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus fizianus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus gerardi]]* (Bernhauer, 1932)
* *[[Chaetocinus ghanensis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus grassei]]* (Coiffait, 1968)
* *[[Chaetocinus guineanus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus heterocephalophilus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus insularis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus isecheno]]* Bordoni, 2021
* *[[Chaetocinus katanganus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus kenyanus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus kitutu]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus kivuensis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus lemniscatus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus liberianus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus lipposus]]* (Herman, 2001)
* *[[Chaetocinus major]]* (Coiffait, 1968)
* *[[Chaetocinus meya]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus mirandus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus nidorum]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus niger]]* (Cameron, 1950)
* *[[Chaetocinus nizianus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus notabilis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus novus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus oculatus]]* (Coiffait, 1968)
* *[[Chaetocinus paulus]]* (Herman, 2001)
* *[[Chaetocinus persalsus]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus rufoterminatus]]* (Cameron, 1951)
* *[[Chaetocinus ruwenzori]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus sibitiensis]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus silvestris]]* Bordoni, 2016
* *[[Chaetocinus spectabilis]]* (Bernhauer, 1929)
* *[[Chaetocinus testaceipennis]]* (Bernhauer, 1929)
* *[[Chaetocinus theiba]]* Bordoni, 2016

## Eksterne lenker
*
Institut privé de préparation aux études supérieures

**Institut privé de préparation aux études supérieures** (IPESUP) er en sekulær privat institusjon som forbereder elevene til Grandes Ecoles-konkurranser til store handelshøyskoler, Sciences Po og ENA. Det tilbyr også korte kurs, intensive kurs og etterutdanningssykluser.

## Historie
*Institut privé de préparation aux études supérieures* (IPESUP-gruppen) ble opprettet i 1974 av Gérard Larguier og Patrick Noël, to tidligere studenter ved École normale supérieure.

IPESUP-gruppen ble overtatt i 2017 av Bertrand Leonard, medgründer av investeringsselskapet Exane, siden president for HEC-stiftelsen og tidligere student av Ipesup.

## Berømte alumni
* Fleur Pellerin, fransk økonom og politiker som 16. mai 2012 ble fransk minister for småbedrifter og innovasjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvalifisering til EM i fotball 2024, gruppe E

**Kvalifisering til [[EM i fotball 2024]], gruppe E** var en av ti grupper i kvalifiseringen til Europamesterskapet i fotball i 2024, som avholdes i Tyskland. Gruppe E besto av følgende lag: , , ,  og . Trekningen ble gjennomført i Frankfurt am Main i Tyskland 9. oktober 2022. Lagene spilte mot hverandre hjemme og borte i et round robin-format.

Gruppevinner Albania og -toer Tsjekkia kvalifiserte seg til mesterskapet.

## Oversikt

## Kamper

------

-------

-----

-------

--------

-------

------

-----

-------

---------
## Referanser

## Eksterne lenker
*UEFA Euro 2024, UEFA.com
*EM-kvalifisering, UEFA.com
Boogeyman 3

***Boogeyman 3*** er en amerikansk skrekkfilm fra 2008, regissert av Gary Jones. Hovedrollene spilles av Erin Cahill, Chuck Hittinger og Mimi Michaels. Dette var den tredje og siste filmen i *Boogeyman*-serien, etter *[[Boogeyman (film)|Boogeyman]]* og *[[Boogeyman 2]]*.

## Handling
Sarah Morris er en student som er med på et radio-program på college, hvor hun forsøker å hjelpe folk med de ulike problemene deres: for eksempel en mann som nettopp har avsluttet forholdet til kjæresten sin. En annen student, Audrey, overnatter på Sarahs rom den natten. Men Boogeyman dukker opp og kveler Audrey. Men når andre studenter kommer og oppdager dødsfallet ser det ut til at Audrey har begått selvmord ved hengning. Kort tid senere oppdager Sarah en dagbok blant Audreys eiendeler, hvor hun leser om Boogeyman. Deretter forsøker Sarah å advare vennene hennes Lukas, Jeremy, Ben, Lindsey og kjæresten hennes David.

Men flere av vennene hennes begynner snart å dø på forskjellige grusomme måter. Lukas får ansiktet sitt dyttet inn i knust glass. Jeremy blir knust i to, og klemt inn i en låst bagasjerom. Ben blir drept etter å ha krøpet inn i et ventilasjonssystem. Sarah opplever snart visjoner om deres dødsfall, og at de blir dratt inn i Boogeymans alternative verden. Men folk nekter å tro på Sarahs påstander om at det egentlig er Boogeyman som står bak alle disse dødsfallene. Senere blir Sarahs venninne Lindsey oppdaget inni en vaskemaskin. Sarahs psykiater, Dr. Kane, blir også slått i hjel av Boogeyman. 

Sarah innser at Boogeyman lever av menneskers frykt for ham. David blir trukket inn i et mørkt skap av Boogeyman, før Sarah klarer å redde ham. Når politiet og noen andre studenter dukker opp påstår Sarah at hun stod bak alle dødsfallene selv, i forsøk på å forhindre at Boogeymans makt vokser. Hun insisterer på at hun stod bak alt som har skjedd, men når politiet tar henne med i heisen stopper den mellom ett par etasjer. Sarah blir trukket opp i heissjakten av Boogeyman, samtidig som de to politibetjentene stirrer i vantro på at hun forsvinner.

## Skuespillere
* Erin Cahill som Sarah Morris
* Chuck Hittinger som David
* Mimi Michaels som Lindsay
* George Maguire som Jeremy
* WB Alexander som Lukas
* Matt Rippy som Roger Kane
* Nikki Sanderson som Audrey Allen
* Elyes Gabel som Ben
* Galina Talkington som Katie
* Jayne Wisener som Amy
* Kate Maberly som Jennifer
* Nikolai Sotirov / Vladimir Yossifov som Boogeyman

## Eksterne lenker
*
Isabella Margareta Franziska van Merode

**Isabella Margareta Franziska de Merode-Westerloo** (1649–1701) var en flamsk grevinne, gift Pløn-Rethwisch. 

Hun var datter av Ferdinand Philippe de Mérode-Pietersheim (d. 1653) og Marie Marguerite Magdeleine Eugénie de Gand Villain (d. 1674). I 1665 giftet hun seg – for å redde familieformuen – med sin onkel, baron Maximilien de Mérode-Pietersheim, med hvem hun fikk den senere feltmarkskalk, Jan Filips Eugeen (1674–1732). Ektemannen døde i 1675, hvoretter Isabella giftet seg på ny den 21. januar 1677 i Bruxelles med den sønderyske hertug Joachim Ernst av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn-Rethwisch, hvis oldefar var kong Christian III av Danmark og Norge. Hertugen konverterte til katolisismen, hvilket var en torn i øyet på kongen av Danmark-Norge. Paret fikk sønnen Johan Adolf, som ble den siste hertug av Rethwisch. 

## Referanser
Hylota

***Hylota*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae). 

## Utseende
Små, avlange, spoleformede, mørkbrunlige kortvinger. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Canada og det nordøstlige USA.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Oxypodini 
******* Slekten ***Hylota*** Casey, 1906
******** *[[Hylota cryptica]]* Klimaszewski & Webster, 2016
******** *[[Hylota ochracea]]* Casey, 1906

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Macrocyphon

***Macrocyphon*** er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

## Utseende
En middelsstor, bredt oval, noe flat, mørk hårbille. Kroppen er kledt med korte, nedliggende, lyse hår. Antennene er lange og trådformede.

## Levevis
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Australia.

## Systematisk innedling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
**** Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
***** Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
****** Slekten ***Macrocyphon*** Pic, 1918
******* *[[Macrocyphon deporti]]* Pic, 1918
******* *[[Macrocyphon fochi]]* Pic, 1918
******* *[[Macrocyphon ghesquierei]]* Pic, 1955
******* *[[Macrocyphon rimailhoi]]* Pic, 1918
******* *[[Macrocyphon ronarchi]]* Pic, 1918
******* *[[Macrocyphon spencei]]* Armstrong, 1953

## Referanser




## Kilder
* Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). http://delta-intkey.com/elateria/www/scir.htm

## Eksterne lenker
*
Mbundu

**Mbundu,** også kalt **Kimbundu,** er en folkegruppe som lever i nordvestlige Angola, nord for elven Kwanza. De snakker språket kimbundu og portugisisk, som er landets offisielle språk. Mbundu er den nest største etniske gruppen i landet, på slutten av 1900-tallet talte den 2 420 000 individer. I dag lever mange mbundu i og omkring hovedstaden Luanda. Mange lever også i Bengo-, Cuanza Norte-, Cuanza Sul- og  Malanje-provinsene. Lederen i mbundus kongedømme kalles ngola, som også var Angolas opprinnelige navn. 

## Referanser


## Litteratur
* D. Birmingham *The Mbundu and Neighbouring Peoples of Central Angola under the Influence of Portuguese Trade and Conquest, 1482–1790*, London, 1964
* J. Miller  *Kings and Kinsmen: Early  Mbundu states inn Angola*, Oxford, 1976
* J. Vansina *Kingdoms of Savanna: A History of the Central African States until European Occupation*, Madison, 1966.
Horiella

***Horiella*** er en slekt av pillebiller.

## Utseende
Små til middelsstore (1&ndash;10&nbsp;mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er gjerne fint hårete. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. **Hodet** er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. **Dekkvingene** er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. **Beina** er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. **Larvene** er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

## Levevis
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia (Japan).

## Systematisk inndeling
Slekten ble opprinnelig beskrevet som en underslekt av *[[Simplocaria]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
**** Familien pillebiller, Byrrhidae
***** Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
****** Stammen Simplocariini
******* Slekten ***Horiella*** Takizawa, 1983
******** *[[Horiella aikoae]]* Kitano & Matsumoto, 2008
******** *[[Horiella bicornis]]* Kitano & Sakai, 2007
******** *[[Horiella franzi]]* Pütz, 2003
******** *[[Horiella hisamatsui]]* Kitano & Sakai, 2009
******** *[[Horiella japonica]]* Pütz, 2002
******** *[[Horiella kannoi]]* Kitano & Sakai, 2009
******** *[[Horiella loebli]]* Pütz, 2002
******** *[[Horiella maruyamai]]* Pütz, 2003
******** *[[Horiella matsunoi]]* Kitano & Sakai, 2009
******** *[[Horiella shikokensis]]* (Takizawa, 1983)
******** *[[Horiella shodoshimaensis]]* Pütz, 2002
******** *[[Horiella yoshidai]]* Kitano & Sakai, 2009

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Stetholus

***Stetholus*** er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørke elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. **Hodet** er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. **Dekkvingene** er avlange med punktrekker. **Beina** er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. **Larvene** er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.

## Levevis
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omkringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **elvebiller**, Elmidae Curtis, 1830
***** Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
****** Slekten ***Stetholus*** Carter & Zeck, 1929
******* *[[Stetholus carinatus]]* Barr & Shepard, 2021
******* *[[Stetholus elongatus]]* Carter & Zeck, 1929
******* *[[Stetholus longipennis]]* Barr & Shepard, 2021
******* *[[Stetholus metatibialis]]* Barr & Shepard, 2021
******* *[[Stetholus woronora]]* Barr & Shepard, 2021

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Platypelochares

***Platypelochares*** er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

## Utseende
Små (ca. 1 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Myanmar, Thailand, Laos, Malaysia og Vietnam).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
**** Familien **[[Limnichidae]]** Erichson, 1846
***** Underfamilien Limnichinae
****** Slekten ***Platypelochares*** Champion, 1923
******* *[[Platypelochares chinensis]]* Yoshitomi, 2011
******* †*[[Platypelochares electricus]]* Hernando, Szawaryn & Ribera, 2018
******* *[[Platypelochares latimargo]]* Champion, 1923
******* *[[Platypelochares perforatus]]* (Spangler, 1999)
******* *[[Platypelochares periculosissimus]]* Ribera & Hernando, 1999
******* *[[Platypelochares petrus]]* Ribera & Hernando, 1999
******* *[[Platypelochares trifidus]]* Champion, 1923

## Kilder
* Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. http://delta-intkey.com/elateria/www/limn.htm

## Eksterne lenker
*