open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tysk mesterskap i terrengløp 2020

**Tysk mesterskap i terrengløp 2020** (tysk: Deutsche Meisterschaften Crosslauf 2020) ble arrangert 7. mars 2020 i Sindelfingen. 

## Resultater senior
### Menn lang løype (9,9 km)

### Menn lang løype, lagkonkurranse

### Menn mellomlang løype (4,4 km)

### Menn mellomlang løype, lagkonkurranse

### Kvinner (5,5 km)

### Kvinner, lagkonkurranse

## Resultater junior
### Menn U23

### Menn U23 lagkonkurranse

### Menn U20

### Menn U20 lagkonkurranse

### Menn U18

### Menn U18 lagkonkurranse

### Kvinner U23

### Kvinner U23 lagkonkurranse

### Kvinner U20

### Kvinner U20 lagkonkurranse

### Kvinner U18

### Kvinner U18 lagkonkurranse

## Kilder
* Resultatoversikt
* Resultater menn, lang løype
* Resultater menn, lang løype, lag
* Resultater menn, mellomlang løype
* menn, mellomlang løype, lag
* Resultater kvinner
* Resultater kvinner, lag
* Resultater menn U23
* Resutlater menn U23, lag
* Resultater menn U20
* Resultater menn U20, lag
* Resultater menn U18
* Resultater menn U18, lag
* Resultater kvinner U23 og veteran (klasseinndelt)
* Resultater kvinner U23 og veteran (klasseinndelt), lag
* Resultater kvinner U20
* Resultater kvinner U20, lag
* Resultater kvinner U18
* Resultater kvinner U18, lag
Jarle Sanden

**Jarle Sanden** (født 19. september 1951 i Molde) er en norsk museumsdirektør. Han var fra 1994 til 2018 ansatt som direktør for Romsdalsmuseet i Molde. Han tok i 1979 magistergraden i etnologi ved Universitetet i Oslo på en avhandling om notfiske på øya Gossen på Romsdalskysten.

Han har en stor del av livet vært knyttet til Romsdalsmuseet, først i barneleikarringen, deretter som guide, særlig på museets fiskeriavdeling på Hjertøya. Fra 1980 ble han fast ansatt ved museet, og fra 1994 direktør.

Sanden har også i en periode vært turistsjef i Molde, og konsulent i Møre og Romsdal fylkeskommune.

Fra 2019 til 2022 var han direktør ved det nyetablerte regionmuseet Musea på Sunnmøre.

Sanden har forfattet en rekke bøker og artikler om kulturhistoriske tema.

## Litteratur
* Jarle Sanden: Ro fram – la gå not. En undersøkelse av landnotbruk og landnotfiske på Gossen i Møre og Romsdal, 1900-1950. Magistergradsavhandling i etnologi høsten 1979 Universitetet i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Kulturnett Møre og Romsdal
Zuidplaspolder

**Zuidplaspolder** er en polder nordøst for Rotterdam i Nederland. Polderens laveste punkt er 6,76 muh. Sammen med Lammefjord i Danmark er polderen det laveste punkt i EU. 

## Referanser
Lokomotivpusser

**Lokomotivpusser** (ofte bare kalt **pusser**) var en jernbanearbeider som drev med rengjøring og enkelt vedlikehold av lokomotiver. Dette var viktig arbeid den gang lokomotiver var dampdrevne og fyrt med kull, siden kullet kunne ødelegge motoren om man ikke regelmessig fjernet slagg og avfallsstoffer.

Før man hadde formell utdannelse av jernbanearbeidere var lokomotivpusser ofte den første jobben man fikk i jernbanen, og etterhvert som man fikk erfaring var det mulig å avansere til fyrbøter og senere lokomotivfører. Dette var imidlertid ikke noen enkel karrierevei, og yrket som lokomotivpusser hadde derfor også kallenavnet «evighetspusser», fordi det var vanskelig å bli forfremmet.

Lokomotivene ble pusset når de ellers ikke var i bruk, så lokomotivpussing var i hovedsak nattarbeid. I memoarene til en lokomotivpusser ved Hovedbanen fra 1890-årene beskrives arbeidsdagen:

Arbeidstida gikk fra 6 om kvelden til 6 om morgenen. […] Det var omtrent 30 mann i lokstallen da jeg begynte, og de hadde nattskift alle sammen. Om dagen var det bare en gamling der som pusset loket til nattoget på Østfoldbanen. Flesteparten av karene var opptatt med pussinga, bare 4 mann greidde med fyringa og utførte forskjellige småreparasjoner.
Det første vi begynte med om kvelden, var å rive pussegarnet opp i tynne tråder, for det var bedre til å trekke olje da. […] Etterpå var det å gå til hvert vårt lokomotiv, for da var de som oftest kommet inn alle sammen. […] I alt hadde vi 15-16 lok der på skiftet, og det skulle være en mann til hver av dem.
Lokene måtte pusses hver natt. Førerne var mer nøye på det før enn nå, og de klagde straks hvis ikke alt var i orden. […]
Vi hadde fullt opp å gjøre med hvert vårt lok under hele skiftet, og pussinga måtte vi være ferdig med klokka ½4. Da måtte vi begynne å fyre dem opp, for de skulle ut igjen mellom klokka 4 og 6.


Yrket som lokomotivpusser forsvant med at damplokomotiver ble faset ut. I Norge opphørte den offisielle dampdriften i 1970.

## Referanser
Centralforeningen

**Centralforeningen** var Norges første nasjonale idrettsorganisasjon, og er forløperen til Norges Idrettsforbund. Organisasjonen ble stiftet 15. mars 1861, under navnet Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug. 

Kjernesakene i starten var gymnastikk i skolene og fremme av skyttersaken, men i 1893 ble Det frivillige Skyttervesen opprettet, og overtok skyttersaken, så foreningen endret da navn til Centralforeningen for Udbredelse af Idræt. I 1910 slo foreningen seg sammen med de særforbundene som var oppstått siden 1890, og tok da navnet Norges Riksforbund for Idræt. Den ble splittet i 1917, da Centralforeningen (senere Kjenn Ditt Land) brøt ut for å fronte friluftslivet i Norge, og det gjenværende Riksforbundet ble i 1919 omorganisert og omdøpt til Norges Landsforbund for Idrett, som i 1946 fikk navnet Norges Idrettsforbund, etter de gikk sammen med Arbeidernes Idrettsforbund i 1940. 

## Kilder
* Bryhn, Rolf: Centralforeningen i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 28. juli 2020 fra SNL.no
* Norges Idrettsforbund - Historikk
Benedictus (liturgi)

**Benedictus** er latin for «velsignet», og som element i den latinske liturgi kan det sikte til:

*De liturgiske messeledd Benedictus, fra Markusevangeliet, som også er blitt tonesatt av mange komponister,
*De liturgiske tidebønnsledd Benedictus, fra Lukasevangeliet, som også er blitt tonesatt av mange komponister.
.224 Valkyrie

**.224 Valkyrie** (5.6 x 41&nbsp;mm) er en .22 kaliber (5.6&nbsp;mm) flaskehalspatron utviklet av Federal. Patronen bruker samme kulediameter som .223 Remington/5.56×45 mm, men har en kortere hylse med større volum hvilket gjør det mulig å bruke tyngre kuler med større utgangshastighet.

## Utvikling
.224 Valkyrie ble utviklet basert på 6.8 mm SPC-hylsen ved å minske halsdiameteren og sette i en kule på 5.7&nbsp;mm (0.224 tommer).

## Se også
* 5 mm-kaliber
* 6 mm ARC

## Referanser
5. serierunde i OBOS-ligaen 2020

**5. runde i [[OBOS-ligaen 2020]]** startet mandag 27. juli 2020, og avsluttet med  &ndash;  tirsdag 28. juli.

} &ndash; 
|-
| Laveste tilskuertall:
|   &ndash; 
|-
| Gule kort:
| 30
|-
| Utvisninger:
| 0
|-
|}









## Kampfakta
**Mandag 27. juli**







**Tirsdag 28. juli**


## Referanser
6. serierunde i OBOS-ligaen 2020

**6. runde i [[OBOS-ligaen 2020]]** spilles fredag 31. juli 2020, og avsluttes med  &ndash;  fredag 31. juli.










## Kampfakta
**Fredag 31. juli**







**Tirsdag 28. juli**


## Referanser
Ragnhild Sann

**Ragnhild Sann** (født Olsen 18. mai 1883 i Kristiania, død 12. februar 1966 i Oslo) var en norsk forfatter og dramatiker.

## Liv og virke
Sann utga i 1924 sin debutroman *Tre trin* på Aschehoug, en roman som også ble hennes eneste. Her berettes det om to kvinneskjebner på ulike trinn i livet, gjennom  deres utvikling fra undomsstadiet til de blir modne kvinner. De tre trinnene er årstallene 1906, 1914 og 1920, og handlingen utspiller seg flere steder i Europa.

Hennes toakters lystspill *Kvinner bør lyve* ble oppført åtte ganger på Nationaltheatret sesongen 1927–1928. Dette dramaet ble også sendt på svensk radio under tittelen *En kvinna bör ljuga*.

## Familie
Ragnhild Sann var datter av grosserer Hans Olsen og hans hustru Sofie f. Olsen.
Hun ble 6. mai 1906 gift i Ogna kirke med maler, illustratør, radiokjendis og forfatter Jacob Henry Andersen Sann (1874–1955).

## Bibliografi
* 1924: *Tre trin*, Aschehoug, Kristiania
* 1927: *Kvinner bør lyve*, skuespill

## Referanser


## Kilder
*
Analema

***Analema*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Små (1,6-2,3 millimeter), brede, blanke, mørkt brunrøde til brunsvarte jordlopper. Antenner og bein kan være oransje. Antennene er nokså kraftige og noe over halvparten så lange som kroppen. Hodet er forholdsvis stort med utstående fasettøyne, noe bredere enn pronotum, som er nesten så langt som bredt. Dekkvingene er pæreformede med kraftige punktrader. Bakbeina er krafige hoppebein.

## Levevis
Artene har blitt funnet på gress, men det er usikkert om dette er vertsplanten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Fiji.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******* understammen Manobiina Bechyné & Bechyné, 1975
******** Slekten ***Analema*** Samuelson, 1973
********* *[[Analema leveri]]* (Bryant, 1945)
********* *[[Analema nigra]]* (Bryant, 1938)

## Eksterne lenker
*
Protopsilapha

***Protopsilapha*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Små, avlange, blanke, rødbrune jordlopper. Bakbeina er kraftige hoppebein med tykke lår.

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Argentina, Chile).

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******* understammen Psilaphina Bechyné & Bechyné, 1973
******** Slekten ***Protopsilapha*** Bechyné & Bechyné, 1973
********* *[[Protopsilapha annulicornis]]* (Philippi & Philippi, 1864)
********* *[[Protopsilapha germaini]]* (Bréthes, 1929)
********* *[[Protopsilapha notata]]* (Philippi, 1864)
********* *[[Protopsilapha pallens]]* (Blanchard, 1851)
********* *[[Protopsilapha signata]]* (Blanchard, 1851)

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Protopsilapha notata''
*
Evangelical Lutheran Church in America

**Evangelical Lutheran Church in America**, forkortet **ELCA**, (norsk oversettelse: «Den evangelisk-lutherske kirke i Amerika») er et evangelisk-luthersk kirkesamfunn i USA med hovedsete i Chicago. Kirkesamfunnet regnes til hovedstrømmen innen amerikansk protestantisme, det vil si som ikke er evangelikansk eller karismatisk kristendom.

ELCA ble grunnlagt den 1. januar 1988 ved en sammenslåing av tre kirkesamfunn: American Lutheran Church, Lutheran Church in America og Association of Evangelical Lutheran Churches. Disse hadde for det meste sin opprinnelse i nordeuropeiske immigrantkirker, slik som Haugesynoden, etablert i 1876, og Den norske synode, etablert i 1853.

I 2024 hadde Evangelical Lutheran Church in America rundt 2,7 millioner døpte medlemmer fordelt på 8&nbsp;386 menigheter og 65 bispedømmer (synoder) i USA og Karibia. Det gjør ELCA til det syvende største av alle kristne trossamfunn i USA etter medlemstall, og det største lutherske kirkesamfunnet. Det andre store lutherske kirkesamfunnet i USA er Missourisynoden.

Evangelical Lutheran Church in America har egne presteseminar og bibelskoler og 26 tilknyttede colleger og universiteter, deriblant Augsburg College, Augustana College, Augustana University, Concordia College, Luther College og St. Olaf College, som ble grunnlagt av skandinaviske lutheranere. Institusjonene er organisert i et nettverk med kirken.

Evangelical Lutheran Church in America er med i Kirkenes Verdensråd, National Council of Churches og Det Lutherske Verdensforbund sammen med blant andre de lutherske kirkene i Nord-Europa.

Evangelical Lutheran Church in America er i kommunion med alle medlemskirker i Det Lutherske Verdensforbund, i tillegg til anglikanske, presbyterianske, metodistiske, reformerte og herrnhutiske kirkesamfunn i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Imperial College COVID-19 Response Team

**Imperial College COVID-19 Response Team** er en gruppe ved MRC Centre for Global Infectious Disease Analysis innen Imperial College Faculty of Medicine i London som studerer COVID-19-pandemien og gir råd til den britiske regjering. Det ledes av Neil Ferguson.

Den 16. mars 2020 fremla *COVID-19 Response Team* modeller for forskjellige scenarier for spredningen av sykdommen i Storbritannia og USA. Dersom det ikke ble satt inn noen tiltak ville de lokale helseinstitusjoner bli hjelpeløst overveldet når empdemien traff områdene, ble det fremholdt. Det ble anbefalt periodiske sykluser med karantene etterfulgt av perioder med noe lettere sosial distansering, da slik at karantener skulle utgjøre to tredeler av tiden. 

Den 30. mars publiserte det en studie av elleve europeiske land. Den kom med beregninger av situasjonen pr 28. mars (observert og modellert med CovidSim) som utgangspunkt, og projeksjoner fra 31. mars gitt daværende forventninger, og ved ingen inngripen, og hva forskjellen ville være. Den gav også en liste over nasjonale tiltak og de datoer de ble iverksatt i de forskjellige land. Pr. 6. juli hadde *COVID-19 Response Team* produsert 30 rapporter.

## Referanser
Linaltica

***Linaltica*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Små (2-3 millimeter), avlange, blanke, mørke jordlopper med litt metallglans. Hodet er bredt med store, rundet utstående fasettøyne. Pronotum er nærmest femkantet, mye bredere enn langt, fint og spredt punktert. Dekkvingene er rundede, grovt punkterte. Antennene er tynne og noe over halvparten så brede som kroppen.

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Oseania (Fiji og Tonga).

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******** Slekten ***Linaltica*** Samuelson, 1973
********* *[[Linaltica amicitia]]* Samuelson, 1973
********* *[[Linaltica simmondsi]]* (Bryant, 1938)

## Eksterne lenker
*
Clavicornaltica

***Clavicornaltica*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Bittesmå (0,6-1,5 millimeter), nesten kulerunde, mørkbrune jordlopper. Slekten utmerker seg ved å ha antenner som er kraftig utvidete mot spissen, lite typiske for bladbiller, men kan minne om mange andre små biller som lever på bakken.
De ulike artene er svært like overflatisk og man må undersøke kjønnsorganene for å skille dem.

## Levevis
Disse billene lever på bakken mellom løvstrø og mose.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******* Slekten ***Clavicornaltica*** Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica australis]]* Konstantinov, 1995
******** *[[Clavicornaltica belalongensis]]* Schiltzhuizen *et al*., 2019
******** *[[Clavicornaltica besucheti]]* Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica buechei]]* Medvedev, 2008
******** *[[Clavicornaltica dali]]* Konstantinov & Duckett, 2005
******** *[[Clavicornaltica doeberli]]* Damaška & Aston, 2019 
******** *[[Clavicornaltica fortepunctata]]* Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica himalayensis]]* Medvedev, 1984
******** *[[Clavicornaltica iriana]]* Medvedev, 1996
******** *[[Clavicornaltica loebli]]* Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica longipenis]]* Damaška & Aston, 2019 
******** *[[Clavicornaltica longsheng]]* Konstantinov & Duckett, 2005
******** *[[Clavicornaltica malayana]]* Medvedev, 1996
******** *[[Clavicornaltica mizusawai]]* Suenaga & Yoshida, 2016
******** *[[Clavicornaltica mussardi]]* Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica philippinensis]]* Scherer, 1979
******** *[[Clavicornaltica pusilla]]* Scherer, 1974
******** *[[Clavicornaltica rileyi]]* Döberl, 2002
******** *[[Clavicornaltica sakishimana]]* Suenaga & Yoshida, 2016
******** *[[Clavicornaltica schereri]]* Basu & Sengupta, 1981
******** *[[Clavicornaltica takimotoi]]* Lesage, 1997
******** *[[Clavicornaltica takizawai]]* Döberl, 2009
******** *[[Clavicornaltica tamdao]]* Konstantinov & Duckett, 2005
******** *[[Clavicornaltica tarsalis]]* Medvedev, 1996
******** *[[Clavicornaltica trautneri]]* Medvedev, 1993
******** *[[Clavicornaltica vietnamensis]]* Konstantinov & Duckett, 2005

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skeidsflåten kraftverk

**Skeidsflåten kraftverk** er et vannkraftverk i Bøyadalen i Sogndal kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 82 meter i Storelvi.

Installert effekt er 4,8 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 19,5 GWh.

Skeidsflåten Kraft AS eies av Forte Vannkraft AS (tidligere OBOS Energi).

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Forte Vannkraft
* Cloudberry

## Eksterne lenker
* Spetals verk: Skeidsflåten kraftverk – Idriftsatt
* Bystøl om Skeidsflåten kraftverk
Sædalen kraftverk

**Sædalen kraftverk** er et vannkraftverk i Sædalen i Vaksdal kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 160 meter i Sædalselva.

Installert effekt er 4,4 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 10 GWh.

Sædalen kraft AS eies av Clemens kraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Clemens Kraft
Valdra kraftverk

**Valdra kraftverk** er et vannkraftverk ved Skånevik i Etne kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 280 meter i Valdraelva.

Installert effekt er 3,5 MW fra en BN peltonturbin. Årsproduksjon er 8,8 GWh.

Valdra Kraftverk AS var utviklet og eid av Kambo Energi AS. Småkraft AS overtok alle aksjene i oktober 2020.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Småkraft AS: Småkraft tar over flotte Valdra kraftverk!
* Småkraft AS
Øvre Leiråga kraftverk

**Øvre Leiråga kraftverk** er et vannkraftverk i Rana kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 183 meter i Leiråga.

Installert effekt er 8,5 MW fra en francisturbin og en peltonturbin. Årsproduksjon er 26,5 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* MIP Miljøkraft AS
Litldalselva

**Litldalselva** er en elv som løper fra sør til nord i Litldalen, med utløp fra Osbumagasinet og munning i Sunndalsfjorden i Sunndal kommune, Møre og Romsdal. Elva er regulert ved demningen til Osbumagasinet. Den har en lakseførende strekning på 10 km. 

Munningen ved Sunndalsøra er tett ved Drivas munning i fjorden. Aura kraftverk ligger ved munningen av Litldalselva. Vassdraget er regulert og store deler av vannføringen brukes i kraftverket. Vann fra Aursjøen ble utbyggingen av kraftverket overført til fra Eikesdalen til Sunndalen/Litldalen. Dette er et av Norges største kraftverk målt i produsert elektrisitet. Det første forsøket på samlet utbygging av Aura og Litldalselva begynte med søknad om tillatelse i 1912. Stortinget ga da tillatelse til separat utbygging og A/S Aura satset på utbygging av Litldalselva. Anlegget stanset i hovedsak opp under første verdenskrig. Det ble satt opp en del brakker og anlagt en 26 km lang jernbane fra fjorden gjennom Litldalen. I 1931 fikk A/S Aura tillatelse til en samlet utbygging. Okkupasjonsmakten satset på utbygging og anlegg av aluminiumsverk i tilknytning til kraftverket på Sunndalsøra, og planene for Aura/Litldalen-utbygging ble holdt varme. I 1947 ble arbeidet tatt opp igjen etter staten hadde overtatt prosjektet. Olav Oksvik hadde siden 1937 ledet Aura-utvalget og var hovedpersonen på politisk side for prosjektet.

## Geografi
Litldalselva faller 40-50 meter fra Osbudammen og samler seg først i Holbuvatnet, som også er demt opp. Reinvasselva fra det regulerte Reinsvatnet er sideelev fra vest på Litldalselvas vei til det mindre Hallarvatnet før elva stuper ned Hallarvasslia til Sandvatnet i Litldalen. Sandvatnet bærer synlige preg av utbyggingen og har lite vann store deler av året. Herfra følger Litldalselva dalbunnen av Litldalen. Sideelvene Øykjelibekken, Sandvassøybekken, Bjørkabekken fra vest tilfører elva vann på veien til Litlvannet. En innsnevring av dalen deler Litlvatnet fra det større Dalavatnet. Dalavatnet har sideelever som Synnhammarbekken fra vest og Tågbekken fra øst. Fra Dalaosen får elva vanntilførsel fra vest fra Kvambekken, Brubekken, Hjellbekken, Liabekken og Farbekken. Fra øst er Nilsbekken den mest markante av mindre sideelver. 

## Referanser
Neil Ferguson (epidemiolog)

**Neil Morris Ferguson** (født i 1968 i Whitehaven i England) er en britisk epidemiolog og professor i matematisk biologi, som spesialiserer seg på spredningsmøstre av smittsomme sykdommer blant mennesker og dyr. Han er direktør for Abdul Latif Jameel Institute for Disease and Emergency Analytics (J-IDEA), direktør for MRC Centre for Global Infectious Disease Analysis, leder av Department of Infectious Disease Epidemiology i School of Public Health og visedekan for akademisk utvikling ved Faculty of Medicine, alle ved Imperial College i London.

Ferguson har benyttet matematisk modellering for å frembringe data om en rekke sykdomsutbrudd, som for eksempel utbruddet av munn- og klovsyke i Storbritannia i 2001, svineinfluensautbruddet i Storbritannia i 2009, koronavirusutbruddet i 2012 som skyldtes MERS-CoV og ebolaepidemien i Vest-Afrika i 2016. Hans arbeid omfatter også forskning på myggbårne sykdommer som zikafeber, gulfeber, denguefeber og malaria.

I februar 2020, i en tidlig fase av covid-19-pandemien som hadde brutt ut i Kina og begynte å spre seg, benyttet Ferguson og hans team statistiske modeller for å estimere at tilfellene av covid-19 var betydelig under-oppdaget i Kina.

Han er del av Storbritannias Imperial College COVID-19 Response Team.

## Referanser
Israfil Alam

**Israfil Alam** (bengali: ইসরাফিল আলম; født 13. mars 1966 i Naogaon i Øst-Pakistan, død 27. juli 2020 i Dhaka) var en politiker fra partiet Bangladesh Awami League, og en Jatiya Sangsad-representant for valgkretsen Naogaon-6.

## Biografi
Alam arbeidet i en periode som måleravleser for Titas Gas Transmission and Distribution Company. Han ble valgt inn i parlamentet i 2008 fra valgkretsen Naogaon-6 som  kandidat fra Bangladesh Awami League

Israfil Alam ble etter valget beskyldt for å ha støttet arbeideruro i Titas Gas Transmission and Distribution Company for å ha forsøkt å etablere Titas Gas Sramik League som dominerende i bedriften - dette var en fagforening som var pro-awami. Han var formann for parlamentets stående komité for Arbeids- og sysselsettingsministeriet.

## Død
Alam døde i en alder av 54 år den 27. juli 2020 av covid-19 på Square Hospital i Dhaka.

## Referanser
Hassan Brijany

**Hassan Brijany** (1961–2020) var en svensk skuespiller av iransk herkomst.

## Biografi
Brijany vokste opp ved Kaspihavet nord i Iran. Han gikk på sceneskolen i Teheran, men forlot midt på 1980-tallet landet og dro til Sverige.

Mot slutten av 1980-tallet begynte Brijany med teater og debutert i en oppsetting av *Främmande* (av Allan Edwall) på Angeredteatern i Göteborg. Han medvirket i og skrev selv flere stykker blant annet for ungdom, og begynte etterhvert å medvirke i tv-serier som *[[Tre Kronor (TV-serie)|Tre Kronor]]*, *[[Tusenbröder]] II* og *[[Orka! Orka!]]*. Han opptrådte også i reklamefilmer.

Brijany gestaltet *herr Serbandi* i filmen *[[Hus i helvete (film)|Hus i helvete]]* (2002) av Susan Taslimi. *Hus i helvete* skildrer den iranskættede herr Serbandi og hans problem med kvinnene rundt ham, deriblant hans rebelske datter og hans hustru. Serbandi har vansker med å tilpasse seg til Sverige og raser særlig mot eldstedatterens oppførsel, men *Hus i helvete* er i grunnen en komedie som skildrer kulturkollisjoner.

I 2006 medvirket Brijany blant annet i filmene *[[Babas bilar]]* og *[[Exit (film, 2006)|Exit]]* samt i TV-seriene *[[Möbelhandlarens dotter]]*, *[[Hjälp! (TV-serie)|Hjälp]]* (premiere 2007) og *[[Mäklarna]]*. Han spilte en av hovedrollene i filmatiseringen av romanen *[[Ett öga rött]]* av Jonas Hassen Khemiri, som hadde premiere i 2007. Denne rolle gav ham en Guldbagge i kategorien «Beste mannlige birolle». Samme år medvirket han i novellefilmen *George* av regissøren Alain Darborg; denne filmen handlet om et middelaldrende par som ved en feiltagelse adopterer en 63-årig lett utviklingshemmet mann ved navn George (Brijany); filmen spøker også med kulturkollisjoner. I 2012 medvirket han i TV-serien *[[Kontoret]]*.

Brijany døde i 2020 etter en tids sykdom, blant annet med covid-19.

## Filmografi
* 2002 – *Vera med flera
* 2002 – *Hus i helvete (film)
* 2003 – *Paragraf 9* (TV-serie)
* 2004 – *Tusenbröder II (TV-serie)
* 2005 – *Orka! Orka! (TV-serie)
* 2006 – *Exit (film)
* 2006 – *Babas Bilar (film)
* 2006 – *Mäklarna (TV-serie)
* 2006 – *Möbelhandlarens dotter (TV-serie)
* 2006 – *[[LasseMajas detektivbyrå (TV-serie)|LasseMajas detektivbyrå]]* (julekalender i SVT)
* 2007 – *Labyrint
* 2007 – *Beck – Det tysta skriket* (film)
* 2007 – *Råttatouille* (stemmen til kokken Mustafa)
* 2007 – *Ett öga rött (film)
* 2007– 2009 – *Hjälp! (TV-serie)
* 2008 – *LasseMajas detektivbyrå – Kameleontens hämnd*
* 2008 – *George* (novellefilm)
* 2010 – *Saltön (TV-serie)
* 2012 – *Kontoret (TV-serie)
* 2014 – *LasseMajas detektivbyrå – Stella Nostra*
* 2017 – *Sveriges bästa svensk*
* 2020 – *Sveriges bästa svensk, del 2''

## Teater
### Roller (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Hassan Brijany på Göteborgs stadsteater
Hege Schultz Heireng

**Hege Schultz Heireng** (født 1984) er en norsk sakprosaforfatter som utgir bøker om natur og friluftsliv ved Gyldendal Norsk Forlag. Hun ble tildelt Den norske friluftslivprisen i 2017 av stortingspresident Olemic Thommessen, sammen med søsteren Stine Schultz Heireng, som tidenes yngste. Søstrene fikk prisen «for å inspirere til hverdagseventyr i eget nærmiljø, og for sin jobb for lavterskel-friluftsliv». Samme år mottok de prisen Årets Villmarking. Søstrene, kanskje bedre kjent som Tursøstre, har gjestet flere TV- og radioprogrammer. I 2016 ble de nominert til Årets Nye Eventyrer for nærturprosjektet 52 overnattingsturer på 52 uker. Hege Schultz Heireng har gitt ut totalt fire bøker på Gyldendal Norsk Forlag. Hun har en mastergrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo, og jobber i Forsvarsdepartementet.
## Bibliografi
* 2023: *Gå grønt. 48 turer og 100 tips til et mer bærekraftig friluftsliv.*  
* 2021: *Norges beste turklassikere*
* 2019: *Kortreist. 70 fine hengekøyeturer fra Norges 15 største byer*
* 2017: *Norges beste tureventyr*

## Referanser
Athletic Solomons

**Athletic Solomons** (AS), også kjent som **Solomon Islands Athletics Association** er det nasjonale organet som organiserer friidrett i øystaten Salomonøyene i Stillehavet. 

Salomonøyene fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1978, og Athletic Solomons ble etablert i 1980, og ble medlem av IAAF i 1981. AS er også medlem av det oseaniske friidrettsforbundet, Oceania Athletics Association (OAA).

Fungerende leder er Nelson Kabitana.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Informasjonsside hos Athletics Oceania
* Utgått hjemmeside (arkivert)
Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2020

**Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2020** ble arrangert i Palaindoor di Ancona i Ancona i Italia 22. og 23. februar 2020.

## Resultater menn

## Resultater kvinner

## Kilder
* Resultater 

## Eksterne lenker
* Det italienske friidrettsforbundet
Per Håland

**Per Håland** (født 7. januar 1919, død 9. oktober 1999) var en norsk journalist, redaktør og nynorskforkjemper.

Håland kom fra Høyanger. Han jobbet som journalist i flere forskjellige aviser før han ble redaktør i nynorskavisen *[[Gula Tidend|Gula tidend]]*. Den stillingen hadde han i 25 år, og han var en redaktør som markerte  seg med sterke meninger.

## Referanser
Pop Smoke

**Bashar Barakah Jackson** (1999–2020), kjent under pseudonymet **Pop Smoke**, var en amerikansk rapper, sanger og låtskriver. Jackson var født og oppvokst i Canarsie i Brooklyn, og startet sin musikalske karriere i 2018 ved å samarbeide med UK drill-artister og -produsenter, som ofte benyttet mer minimal og aggressiv instrumentering til «Chicago-motpart». Han ble raskt kjent etter at han ga ut singelen «Welcome to the Party» i april 2019.

Pop Smoke signerte deretter en platekontrakt med Victor Victor Worldwide og Republic Records, og ga ut sin debut-mixtape *[[Meet the Woo]]* i 2019. Mixtapens andre singel, «Dior», oppnådde som høyest 22.-plass på ''Billboard'' Hot 100. Singelen ble utgitt i underkant av to uker før Pop Smoke ble skutt og drept under en hjemmeinvasjon i Los Angeles. Hans debutalbum, *[[Shoot for the Stars, Aim for the Moon]]*, ble utgitt posthumt i juli 2020, og debuterte som nummer én på *Billboard* 200. Alle de 19 sporene fra albumet kom på *Billboard* Hot 100-listen.

## Diskografi
### Studioalbum
* *[[Shoot for the Stars, Aim for the Moon]]* (2020)
* *[[Faith (Pop Smoke-album)|Faith]]* (2021)

### Mixtaper
* *Meet the Woo* (2019)
* *Meet the Woo 2* (2020)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Neodiphaulaca

***Neodiphaulaca*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende
Små (ca. 4 millimeter), avlangt-ovale, mer eller mindre blålig metallglinsende jordlopper. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen. Hodet har litt utsående fasettøyne. Pronotum er firkantet, noe bredere enn langt, litt smalere enn dekkvingene, som er uten punktstriper.

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Peru og Brasil.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******* understamme usikker
******** slekten ***Neodiphaulaca*** Bechyné & Bechyné, 1975
********* *[[Neodiphaulaca elegans]]* (Harold, 1875)
********* *[[Neodiphaulaca itapiranga]]* (Bechyné, 1957)
********* *[[Neodiphaulaca janthinipennis]]* (Latreille, 1833)
********* *[[Neodiphaulaca zenda]]* Bechyné & Bechyné, 1975

## Eksterne lenker

*
Isranddelta

Et **isranddelta** (også kalt **iskontaktdelta** og **randdelta**) er en glasifluvial landform som kan bygges opp i en vannmasse (i havet eller en innsjø) på steder hvor en isbre munner ut. Det dannes av løsmasser (leire, sand, grus og stein) som smeltevann fra breen fører med seg, og som etter hvert bygger seg opp til en horisontal flate beliggende over vannivået. Hvis massetransporten er stor nok og breens posisjon er stabil over tid kan det dannes omfattende isranddeltaer. Hvis breen derimot smelter og trekker seg raskt tilbake vil det ikke være tid nok til at løsmassene kan danne et delta.

I Norge ble isranddeltaer dannet over hele landet under nedsmeltingen etter siste istid. Når isen smeltet og landet steg ble deltaet liggende på tørt land, og de gjenfinnes i dag i form av en mengde store og små grusmoer. Kjente eksempler er Gardermoen på Romerike, Eggemoen ved Hønefoss og Brannsletta i Finnmark.

## Referanser
Sveva Gerevini

…
**Sveva Gerevini** (født 1996) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp for klubben Cremona Sportiva Atletica Arvedi. Hun ble italiensk mester i femkamp innendørs i 2019 og 2020, og i sjukamp utendørs i 2017, 2018 og 2019.

## Idrettskarrière
Gerevini kom på femteplass i spydkast under det italienske juniormesterskapet i 2015, og hun kom på niendeplass i sjukamp under Italiensk mesterskap i friidrett 2015. Under Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2016 kom hun på sjuendeplass i femkamp, og utendørs kom hun på fjerdeplass i spydkast under det italienske U23-mesterskapet. 

I 2017 kom hun på femteplass i femkamp under Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2017. Hun vant sin første nasjonale seniortittel i mai 2017, da hun vant sjukamp under Italiensk mesterskap i friidrett 2017. Hun deltok i Europaligaen i mangekamp 2017, der Italia deltok i *first league*, og kom der på 20.-plass i sjukamp. Hun deltok også i U23-EM i friidrett 2017, der hun kom på 17.-plass, med ny personlig rekord på 5437 poeng. 

Hun vant sjukamp under Italiensk mesterskap i friidrett 2018, femkamp under Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2019 og igjen sjukamp under Italiensk mesterskap i friidrett 2019. Italia deltok igjen i *first league* under Mangekamp-EM i friidrett 2019, og hun kom der på niendeplass. Da hun vant femkamp under Italiensk mesterskap i friidrett innendørs 2020 forbedret hun sin personlige rekord til 4031 poeng. 

Hun representerte landet sitt under VM i friidrett innendørs 2026 i Toruń i Polen, der hun kom på 7. plass i femkamp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anders Wold

**Anders Wold** (født 1981) er en norsk tidligere svømmer som representerte Orkanger IF.

Han vant tre NM-gull og 24 NM-medaljer i perioden 1997–2007.

Wold ble rangert som nummer 363 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa *Nidaros* sin kåring i 2022.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming

## Eksterne lenker
*
Stine Schultz Heireng

**Stine Schultz Heireng** (født 20. oktober 1981) er en norsk sakprosaforfatter som utgir bøker om natur og friluftsliv ved Gyldendal Norsk Forlag. Hun ble tildelt Den norske friluftslivprisen i 2017 av stortingspresident Olemic Thommessen, sammen med søsteren Hege Schultz Heireng, som tidenes yngste. Søstrene fikk prisen «for å inspirere til hverdagseventyr i eget nærmiljø, og for sin jobb for lavterskel-friluftsliv». Samme år mottok de prisen Årets Villmarking. Søstrene, kanskje bedre kjent som Tursøstre, har gjestet flere TV- og radioprogrammer. I 2016 ble de nominert til Årets Nye Eventyrer for nærturprosjektet «52 overnattingsturer på 52 uker». 

Stine Schultz Heireng er utdannet statsautorisert revisor og jobber til daglig i Norges Idrettsforbund.

## Bibliografi
* 2019: *Kortreist. 70 fine hengekøyeturer fra Norges 15 største byer*
* 2017: *Norges beste tureventyr*

## Referanser
Armin Porobic

**Armin Porobic** (født 1996) er en norsk svømmer som representerer Lambertseter SK.

Han vant fire NM-gull og 22 NM-medaljer i perioden 2012–2017.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming

## Eksterne lenker
*
Runar Borgen

**Runar Borgen** (født 1993) er en norsk svømmer som har representert Tromsø SK og Bodø SK.

Han vant 5 NM-gull og 19 NM-medaljer i perioden 2010–2018.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming

## Eksterne lenker
*
Christoffer Tofte Haarsaker

**Christoffer Tofte Haarsaker** (født 1993) er en norsk svømmer som har representert Trondhjems SLK og Bergensvømmerne.

Han har vunnet 25 NM-gull siden 2015.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming
* www.medley.no: Resultater NM kortbane 2018 (PDF)
* livetiming.medley.no: NM langbane 2018
* www.medley.no: NM langbane 2019 (PDF)
* www.medley.no: NM kortbane 2019 (PDF)
* livetiming.medley.no: NM langbane 2021
* livetiming.medley.no: NM kortbane 2021
* livetiming.medley.no: NM langbane 2022
* livetiming.medley.no: NM langbane 2024
* livetiming.medley.no: NM kortbane 2024
* livetiming.medley.no: NM kortbane 2025

## Eksterne lenker
*
Mikkel Brudvik Sanderud

**Mikkel Brudvik Sanderud** (født 1987) er en norsk tidligere svømmer som representerte Hamar IL og Lambertseter SK.

Han vant seks NM-gull og 20 NM-medaljer i perioden 2004–2010.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming

## Eksterne lenker
*
Lacpatica

***Lacpatica*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

## Utseende

## Levevis
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* orden **[[biller]]** (Coleoptera)
** underorden **[[Polyphaga]]**
*** overfamilie **[[Chrysomeloidea]]** Latreille, 1802 (=Phytophaga) 
**** familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802) 
***** underfamilien **jordlopper**, Alticinae Newman, 1834
****** stammen Alticini
******* Slekten ***Lacpatica*** Bechyné & Bechyné, 1977
******** *[[Lacpatica bifasciata]]* (Jacoby, 1884)
******** *[[Lacpatica leocadia]]* (Bechyné, 1958)
******** *[[Lacpatica macula]]* (Fabricius, 1801)
******** *[[Lacpatica monacha]]* (Illiger, 1807)

## Eksterne lenker
*
Mona Vauger

**Mona Vauger** (født 1973) er en norsk lokalpolitiker Arbeiderpartiet. Hun er ordfører i Hvaler kommune fra 2019.

Vauger er Hvalers første kvinnelige ordfører.

## Referanser
Michael York (landhockeyspiller)

**Michael York** (født 16. oktober 1967) er en australsk landhockeyspiller.

Han representerte Australia under Sommer-OL 1996 i Atlanta, hvor laget hans tok bronse.

Han også bronse under Sommer-OL 2000 og sølv under Sommer-OL 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viking Fotballklubb i 2014

## Eliteserien

## Kamper
### Seriekamper

### Norgesmesterskapet i fotball

## Vikinger på landslag
### Island

### Norge

André Danielsen hadde i tillegg fire kamper som ubenyttet reserve.

## Spillerstatistikk

## Overganger

## Referanser


## Kilder
Steve dePyssler

**Steven L. «Steve» dePyssler** (født 19. juli 1919 i Chicago i Illinois i USA, død 25. juli 2020 i Bossier City i Louisiana) var en offiser i United States Air Force, og nådde obersts grad.

Såvidt man vet var han den eneste amerikaner som tjenestegjorde i Andre verdenskrig, Koreakrigen, den første indokinesiske krigen, Bay of Pigs-invasjonen og Vietnamkrigen. Han døde av covid-19 i en alder av 101 år.

## Referanser
Bennie G. Adkins

**Bennie G. Adkins** (født 1. februar 1934 i Waurika i Oklahoma i USA, død 17. april 2020  i Opelika i Alabama) var en offiser i United States Army. Han var mottaker av det amerikanske forsvarets høyeste utmerkelse, Medal of Honor, for sin dåd i mars 1966 under Vietnamkrigen.

Fra 9. til 12. mars 1966 var Adkins involvert i en 38-timers lang nærstrid mot nordvietnamesiske hærstyrker i alaget ved A Shau. Han var den gang sergeant first class som tjenestegjorde som *Intelligence Sergeant* med *Detachment A-102*, 5th Special Forces Group, 1st Special Forces.

I mars 2020 ble Adkins innlagt på sykehus med COVID-19 i Opelika i Alabama. Han døde den 17. april 2020 av virussykdommen i en alder av 86 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*
* Medal recipient killed up to 175 enemy troops, 15. september 2014, Brad Lendon, *CNN*
Dennis G. Peters

**Dennis Gail Peters** (født 17. april 1937 i Los Angeles i USA, død 13. april 2020 i Bloomington i Indiana) var en amerikansk analytisk kjemiker.

Han arbeidet innen elektrokjemi og ble professor ved Indiana University i 1975. Peters' forskning fokuserte på halogeniserte organiske forbindelsers elektrokjemiske oppførsel. Han skrev over 210 forskningspublikasjoner og 5 lærebøker i analytisk kjemi.

Peters døde av COVID-19 den 13. april 2020 i Bloomington i Indiana i an alder av 82 år.

## Bøker
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
.357 Remington Maximum

**.357 Remington Maximum**, også kjent som **.357 Maximum** or **.357 Max**, er en supermagnum-pistolpatron opprinnelig utviklet av Elgin Gates som villkattpatronen *.357 SuperMag*. .357 Maximum ble innført som en kommersiell patron i 1983 gjennom et samarbeid mellom Remington og Ruger for bruk i Ruger Blackhawk. Kort tid etterpå lanserte også Dan Wesson, Thompson/Center Arms og United Sporting Arms våpen kamret for .357 Maxiumum.

.357 Maximum ble utformet med bakgrunn i .357 Magnum, men med hylsen forlenget 7,6&nbsp;mm (0,3 tommer). Et våpen kamret for .357 Maximum kan derfor skyte både .357 Magnum, .38 Special, .38 Long Colt, og .38 Short Colt.

.357 Maximum var hovedsakelig ment til metallsilhuettskyting, men grunnet høy hastighet og energi er den også egnet til en del forskjellige jaktformer. SAAMI har angitt et makstrykk på 280 MPa ( psi).

Til tross for høy ytelse har de fleste revolverprodusenter gått bort fra patronen, ettersom voldsomme stikkflammer førte til slitasje på toppen av revolverrammen. Dette problemet oppstod hovedsakelig med lette 7 og 8 grams kuler (110 og 125 grain). Enkeltskudds-pistoler og -rifler (som f.eks., Thompson/Center Contender) er fortsatt tilgjengelig i .357 Maximum, og patronen er fortsatt populær blant hjemmeladere. Nye tomhylser produseres fortsatt av Remington og Starline.

## Ytelse

## Bilder

357maximumand357magnum.png|Fra venstre: .357 Maksimum og .357 Magnum.


## Se også
* 9 mm-kaliber
* Liste over pistolpatroner

## Referanser


## Eksterne lenker
*  The .357 Remington Maximum hos chuckhawks.com
Skeid Fotball i 1996

## Tabell

## Kamper
### Treningskamper

## Spillerstatistikk

## Overganger

## Rekruttlag
### [[3. divisjon fotball for menn 1996|3. divisjon - avdeling 2]]

## Referanser


## Kilder
* 
*
7 mm BR Remington

**7&nbsp;mm Benchrest Remington**, ofte kalt **7&nbsp;mm BR**, er en tidligere fabrikkpatron som ble utviklet av Remington for bruk i sylinderlås-pistolen Remington XP-100 i fri-klassen (Unlimited) i metallsilhuettskyting. Patronen ble senere også brukt i Remington XB-40 sylinderlås-riflen som var spesielt utviklet for benkeskyting.

7&nbsp;mm BR Remington ble utviklet for å være en konkurransedyktig patron til håndvåpen i metallsilhuettskyting hvor det må veltes stålmål ut til 200 meter, og har hatt en viss suksess innen skytedisiplinen. 7&nbsp;mm BR ble også senere brukt til benkeskyting hvor den ble introdusert sammen med Remington X-40-riflen.

Det produseres ikke lenger fabrikkammunisjon, og andre patroner har i dag stort sett tatt over bruksområdet til metallsilhuett og benkeskyting.

## Utvikling
7&nbsp;mm BR er basert på Remington sine to tidligere benkeskytter-patroner 6 mm BR og .22 BR Remington. Disse er igjen baserte på .308 Winchester via .308×1.5-inch Barnes. 7&nbsp;mm BR ble designet ved å åpne opp halsdiameteren til 6&nbsp;mm BR Remington slik at man kunne bruke en kule på 7&nbsp;mm (0,280 tommer).

## Ytelse
Med en 380&nbsp;mm lang pipe kan 7&nbsp;mm BR oppnå utgangshastigheter som 670&nbsp;m/s med en 9 grams kule 640&nbsp;m/s med en 10 grams kule.

Til jakt i USA anses patronen som tilstrekkelig for små hjortedyr på avstander under 140 m. Med lettere kuler kan patronen også være egnet til jakt på mindre rovdyr.

## Utfasing
Remington produserte tidligere fabrikkammunisjon og hylser til 7&nbsp;mm BR, og fortsatte å selge rifler kamret for patronen til tidlig på 1990-tallet. I dag anses patronen som utdatert, og det produseres hverken ammunisjon eller fabrikkvåpen kamret for denne patronen.

## Se også
* 7 mm-kaliber
* Liste over pistolpatroner
* Liste over riflepatroner

## Referanser
Odd Svang-Rasmussen

**Odd Svang-Rasmussen** (født 1934) er en pensjonert generalløytnant i Luftforsvaret.

Han er utdannet ved Luftforsvarets flyskole og Luftkrigsskolen og han har en mastergrad fra University of Glasgow. Han har blant annet vært stasjonssjef på Bardufoss flystasjon, kommandør for luftstridsstyrkene i Nord-Norge og sjef for Luftforsvarets Forsyningskommando på Kjeller. Han var stabssjef i Forsvarets Overkommando fra 1991 til 1994.

## Utmerkelser og hedersbevisninger
Svang-Rasmussen vant Norsk Aero Klubbs kårde (NAKs kårde) som beste elev ved Luftkrigsskolen i 1962.

Han ble i 1991 utnevnt til kommandør av St. Olavs orden. Den 7. januar 2020 ble han utnevnt til Paul Harris Fellow for sitt store bidrag i Tønsberg Rotary.

## Flyhistorie
Odd Svang-Rasmussen var blant stifterne av Kjeller flyhistoriske forening den 12. oktober 1994, og han var klubbens første formann.

## Referanser
Alpine (e-postklient)

**Alpine** er en fri e-postklient som er utviklet av University of Washington.

Alpine er en omskriving av meldingssystemet Pine som tilføyer støtte for  Unicode og andre egenskaper. Alpine er ment å være egnet både for uerfarne brukere og mer krevende brukere. Alpine kan læres gjennom utforskning og bruken av contekstsensitiv hjelp. Brukergrensesnittet kan bli tilpasset.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
6 mm Remington

**6&nbsp;mm Remington** er en patron opprinnelig introdusert i 1955 av Remington under navnet **.244 Remington**. Den er basert på hylsen til en .257 Roberts hvor man har minsket halsdiameteren for å bruke en kule på 6&nbsp;mm (0,240 tommer).

Patronen er kjent som for høy utgangshastighet og flat kulebane, og har blitt brukt til jakt på mellomstore dyr.

I dag er patronen mindre vanlig, og .243 Winchester har i stor grad tatt over bruksområdet. 6&nbsp;mm Remington er likevel populær hos enkelte hjemmeladere.

## Se også
* Liste over riflepatroner
* 6 mm-kaliber
* .243 Winchester
7 mm-08 Remington

**7&nbsp;mm-08 Remington** er en patron for rifle og er nesten en direkte kopi av villkattpatronen 7mm/308 som ble utviklet rundt 1958. Som navnet antyder er patronen basert på en .308 Winchester-hylse hvor halsdiameteren har blitt redusert for bruk av kuler på 7&nbsp;mm (0,284 tommer). Sammenlignet med .308 Win har 7&nbsp;mm-08 en liten økning i lengde.

Blant patroner basert på .308 Win er dette den nest mest populære etter .243 Winchester (men .308 er mer populær enn begge).

I 1980 populariserte Remington patronen ved å sette sitt eget navn på patronen og kamre den i Remington Model 788 og Model 700-riflene, samt i en begrenset mengde Model 7600 pumperifler tidlige på 2000-tallet.

## Bruk
Med mulighet for et bredt spekter av kulevekter har 7&nbsp;mm-08 vært populær både til jakt, metallsilhuettskyting med rifle og langholdsskyting. For metallsilhuett og langhold har kulevekter på 10,5 gram (162 grain) vist god ytelse, med G1-ballistiske koeffisienter opp mot 0,625. En annen populær kulevekt til metallsilhuett er 9,7 gram (150 grain).

7&nbsp;mm-08 har blitt veldig populær til metallsilhuett i USA. I NRA sitt nasjonale mesterskap i 2014 var 7&nbsp;mm-08 den tredje mest populære kamringen på rifledelen.

## Se også
* 7 mm-kaliber
* Liste over riflepatroner

## Referanser
7×57 mm

**7×57 mm** (kalt **7&nbsp;mm Mauser** eller **7x57mm** av SAAMI og **7 × 57** av CIP) er en førstegenerasjons røyksvak flaskehals-patron. I Storbritannia er patronen kjent som **.275 Rigby**. Patronen 7×57mmR er en randpatron basert på 7×57 mm for bruk i rifler med knekkmekanisme og kombivåpen.

7x57 mm ble utviklet i 1892 av Paul Mauser hos Mauser, og ble tatt i bruk av det spanske forsvaret i 1893. Patronen ble senere også tatt i bruk av flere andre forsvar. Selv om patronen ikke lenger brukes militært er den fremdeles populær internasjonalt til sivil bruk.

## Dimensjoner
7x57 mm har et hylsevolum på 3,90 ml. Hylsen er utformet for pålitelig mating i både sylinder- og maskingevær under alle feltforhold.

## Se også
* Liste over riflepatroner
* 7 mm-kaliber

## Referanser
.243 Winchester

**.243 Winchester** (**6 × 52&nbsp;mm**) er en populær riflepatron som er basert på hylsen til .308 Winchester hvor man har redusert halsdiameteren for å bruke en kule på 6,2&nbsp;mm (0,243 tommer).

Patronen er populær til metallsilhuettskyting og langhold, samt til jakt på flere arter. Sammenlignet med .308 Winchester er den kjent for bedre rekkevidde og mindre rekyl.

## Historie
Patronen ble introdusert i 1955, og ble raskt en populær patron. Den ble tilbudt i Winchester Model 70 og Model 88 helt fra starten.

.257 Roberts var en svært lik patron som allerede fantes, men denne oppnådde aldri den samme populariteten.

## Bildegalleri

.223, .243, .308.JPG|Fra venstre: .223 Remington, .243 Winchester og .308 Winchester.
243 with 243_Ackley.jpg|Fra venstre: .243 Winchester Improved, .243 Winchester


## Se også
* 6 mm-kaliber
* Liste over riflepatroner
* Tverrsnittbelastning
* 6 mm Remington
* 6.5×47 mm Lapua
* 6,8 mm Remington SPC

## Referanser