open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Youthful Folly (film, 1920)

***Youthful Folly*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Alan Crosland og med Olive Thomas i hovedrollen (også manus).

## Handling
Nancy er en rastløs ung jente som er lei av å bo på en plantasje sammen med sine tre gamle tanter. Livet hennes lysner når kusinen Lola kommer på besøk fra New York. Men det hun ikke vet er at Lola er på flukt fra en skandale, som brøt ut da hun ble oppdaget i å være utro mot ektemannen sin - sammen med kjæresten David.

Det tar ikke lang tid før David kommer for å lete etter henne. Nancy blir forelsket i ham. De ender opp med å gifte seg med hverandre, men ting går ikke som planlagt for noen av dem.

## Skuespillere
* Olive Thomas som Nancy Sherwin
* Crauford Kent som David Montgomery
* Helen Gill som Lola Ainsley
* Hugh Huntley som Jimsy Blake
* Charles Craig som Reverend Bluebottle
* Howard Truesdale som Jonathan Ainsley
* Florida Kingsley som Martha
* Eugenie Woodward som Jenny
* Pauline Dempsey som mor

## Referanser


## Eksterne lenker

* 

*
The Ace of Hearts

***The Ace of Hearts*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Wallace Worsley.

## Handling
En romantisk rivalisering oppstår mellom ett par medlemmer av et hemmelig samfunn, og forholdene blir snart enda mer kompliserte når en av mennene får i oppdrag å gjennomføre et attentat.

## Skuespillere
* Leatrice Joy som Lilith
* John Bowers som Forrest
* Lon Chaney som Farallone
* Hardee Kirkland som Morbius
* Edwin N. Wallack som Chemist
* Raymond Hatton
* Roy Laidlaw
* Cullen Landis

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Action (1921)

***Action*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av John Ford.

## Handling
Den foreldreløse Molly er arving til en verdifull ranch og gruve. Men hun faller under påvirkning av saloon-eieren Plimsoll, som planlegger å lure henne fra alt hun eier. Men Sandy Brouke er forelsket i Molly og sammen med vennene hans, Soda Water Manning og Mormon Peters, forsøker de å hjelpe henne. De lykkes etter hvert med å få gruven vekk fra konspiratørene, og de forsøker å ta hånd om gruven selv - samtidig som de sender Molly for å skaffe seg en utdannelse.

Men Plimsoll får Sandy og vennene hans uskyldig anklaget for lovbrudd, og når Molly kommer tilbake sitter de i fengsel. Gjennom Mollys innsats blir Sandy endelig løslatt, og til slutt blir de virkelige kjeltringene beseiret.

## Skuespillere
* Hoot Gibson som Sandy Brouke
* Francis Ford som Soda Water Manning
* J. Farrell MacDonald som Mormon Peters
* Buck Connors som Pat Casey
* Clara Horton som Molly Casey
* William Robert Daly som J. Plimsoll
* Dorothea Wolbert som Mirandy Meekin
* Byron Munson som Henry Meekin
* Charles Newton som Dipple
* Jim Corey som Sam Waters

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Across the Divide

***Across the Divide*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av John Holloway.

## Handling
Når moren til Wallace Laysons mor er døende, sørger hun for at sønnen hennes blir tatt hånd om av Buck - som oppdrar Wallace som hans egen sønn. Men han forteller ikke Wallace om hans virkelige identitet.

Men når Wallace nærmer seg 21 år, dukker hans virkelige far opp i forsøk på å narre sønnen hans fra en verdifulle ranch som Wallace kommer til å få eierskap over så snart han fyller 21 år. Buck er imidlertid fast bestemt på å forhindre den uredelige farens planer, og han forsøker å hjelpe Wallace så godt han kan.

## Skuespillere
* Rex Ballard som Buck Layson
* Rosemary Theby som Rosa
* Ralph McCullough som Wallace Layson
* Thomas Delmar som Dago
* Gilbert Clayton som Newton
* Dorothy Manners som Helen
* Flora Hollister

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Apphianus

***Apphianus*** er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. 

## Utseende
En liten (ca. 1,5 millimeter), avlangt-oval, tett hårete, gulbrun klanner. Den kan overflatisk minne om visse kadaverbiller (Cholevinae), men har i motsetning til disse en tett hårkledning av nokså lange hår.

## Levevis
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. Denne arten lever i ørkener.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Mojave-ørkenen i California.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
**** Familien klannere, Dermestidae
***** Underfamilien **pelsbiller** (pelsklannere), Attageninae  Laporte de Castelnau, 1840
****** Stammen Apphianini Háva, 2014
******* Slekten ***Apphianus*** Beal, 2005 - én art
******** *[[Apphianus yuccae]]* Beal, 2005 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tetrapriocera

***Tetrapriocera*** er en slekt av hettebiller som borer i ved. 

## Utseende
Små (ca. 3 millimeter), langstrakte, sylindriske, brunlige hettebiller. Hodet er bredt med store fasettøyne, antennene nokså lange og kraftige, består tilsynelatende bare av fem store ledd. Pronotum har karftige, skarpe knøler i den fremre halvdelen. Dekkvingene er fint og jevnt punkterte, faller bratt ned bakerst. Slekten kan overflatisk minne om visse barkbiller.

## Levevis
De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia, går såvidt inn i det sørligste Nord-Amerika og det nordligste Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
**** Familien **[[hettebiller]]**, **[[Bostrichidae]]**
***** Underfamilien hettebiller, Bostrichinae Latreille, 1802
****** Stammen Xyloperthini Lesne, 1921 - over 140 arter
******* Slekten ***Tetrapriocera*** Horn, 1878
******** *[[Tetrapriocera caprina]]* Lesne, 1931
******** *[[Tetrapriocera defracta]]* Lesne, 1901
******** *[[Tetrapriocera longicornis]]* (Olivier, 1795)
******** *[[Tetrapriocera oceanina]]* Lesne, 1901

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lyctoderma

***Lyctoderma*** er en slekt av splintvedbiller som borer i ved. 

## Utseende
Små, smale, rødlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er svakt klubbeformede. Oversiden er tett og fint punktert. Hodet er bredt med utstående fasettøyne, pronotum firkantet, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

## Utbredelse
Artene er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
**** Familien **[[hettebiller]]**, **[[Bostrichidae]]**
***** Underfamilien **[[splintvedbiller]]**, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
****** Stammen Trogoxylini Lesne, 1921
******* Slekten ***Lyctoderma*** Lesne, 1911
******** *[[Lyctoderma africanum]]*
******** *[[Lyctoderma ambiguum]]*
******** *[[Lyctoderma coomani]]*
******** *[[Lyctoderma testaceum]]* 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Paruzzaro

**Paruzzaro** er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Paruzzaro grenser til kommunene Arona, Gattico-Veruno, Invorio og Oleggio Castello.
 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Cerano d’Intelvi

** Cerano d'Intelvi** er en kommune i provinsen Como i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Cerano grenser til kommunene Breggia (CH-TI), Centro Valle Intelvi, Dizzasco og Schignano.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Magenta (andre betydninger)

**Magenta** kan vise til:

* Magenta (farge), farge
* Magenta (Italia), en kommune i Storbyområdet Milano i regionen Lombardia i det nordlige Italia
* Magenta (EP)
* Magenta (band)
* Slaget ved Magenta
Cacotemnus

***Cacotemnus*** er en slekt av små, vedborende biller. 

## Utseende

Små (2 – 5&nbsp;mm), mørke borebiller med sylindrisk kroppsform. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae).
**Hodet** er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er forholdsvis lange og tynne, de tre ytterste leddene litt forstørrede, men uten en påfallende klubbe. **Brystskjoldet** er litt smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige. De har rekker av grove punktgroper. **Beina** er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.

**Larvene** er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

## Levevis
Disse artene borer i døde bartrær.

## Utbredelse
Slekten forekommer i Europa og Nord-Amerika. I Norge er begge artene utbredt i Sør-Norge.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Stripeborebiller]]**, Anobiinae Fleming, 1821
******* Stammen Anobiini
******** Slekten ***Cacotemnus*** LeConte, 1861 
********* *[[Cacotemnus rufipes]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Cacotemnus thomsoni]]* (Kraatz, 1881)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Trinoparvus

***Trinoparvus*** er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. 

## Utseende
Bittesmå (ca. 1 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke, brunlige til svarte klannere, påfallende hårete. Antennene er klubbeformede. Oversiden er kledt med lange, oppstående hår. **Hodet** er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra nærmest halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper.  **Beina** er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. **Larvene** er mer eller mindre kjegleformede og kledt med lange hår.

## Levevis
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. 

## Utbredelse
Den kjente utbredelsen til slekten per i dag er svært spredt, men én art hver i Madagaskar, Thailand og Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
**** Familien klannere, Dermestidae
***** Underfamilien **[[larveklannere]]**, Trinodinae  Casey, 1900
****** Slekten ***Trinoparvus*** Háva, 2004
******* *[[Trinoparvus laboriosus]]* Háva, 2004 - Madagaskar
******* *[[Trinoparvus majeri]]* Háva, 2014 - Thailand
******* *[[Trinoparvus villosus]]* Háva, 2004 - Ny-Caledonia

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Protheca

***Protheca*** er en slekt av små borebiller. 

## Utseende
Små (gjerne 2 – 3&nbsp;mm), ovale, blanke, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen er kledt med fine, lyse, utstående hår. 
**Hodet** er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.

**Larvene** er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

## Levevis
Mange arter i denne gruppen borer i kjuker og andre sopper, blant annet røyksopp.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[soppborebiller]]**, Dorcatominae C.G. Thomson, 1859
******* Stammen Prothecini
******** Slekten ***Protheca*** LeConte, 1865 
********* *[[Protheca aberrans]]* White, 1979
********* *[[Protheca asperata]]* White, 1979
********* *[[Protheca aurata]]* White, 1979
********* *[[Protheca bicolor]]* White, 1979
********* *[[Protheca brunnea]]* White, 1979
********* *[[Protheca carinata]]* White, 1979
********* *[[Protheca cinerea]]* White, 1979
********* *[[Protheca concava]]* White, 1979
********* *[[Protheca densa]]* White, 1979
********* *[[Protheca estriata]]* White, 1979
********* *[[Protheca flavitarsis]]* Fisher
********* *[[Protheca granulata]]* White, 1979
********* *[[Protheca guadalupensis]]* (Pic, 1909)
********* *[[Protheca hirsuta]]* (Pic)
********* *[[Protheca hispida]]* LeConte, 1865
********* *[[Protheca infaceta]]* White, 1979
********* *[[Protheca insulcata]]* (Pic)
********* *[[Protheca mexicana]]* White, 1979
********* *[[Protheca ocellata]]* White, 1979
********* *[[Protheca parva]]* White, 1979
********* *[[Protheca plicatipennis]]* (Pic, 1912)
********* *[[Protheca producta]]* White, 1979
********* *[[Protheca sinuata]]* White, 1979
********* *[[Protheca striatipennis]]* White, 1979
********* *[[Protheca undulata]]* White, 1979
********* *[[Protheca variegata]]* White, 1979

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ptilineurus

***Ptilineurus*** er en slekt av små, ofte vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander. 

## Utseende
En middelsstor, avlang og litt flat, mørk borebille med sagtakkede antenner. Hodet har utstående fasettøyne, pronotum er trapesformet. Kroppen har mønstre dannet av lysgrå skjell.

## Levevis
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. 

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Japan, men er også funnet i Sør-Europa.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien Dryophilinae Gistel, 1848
******* Stammen Ptilineurini
******** Slekten ***Ptilineurus*** Reitter, 1902
********* *[[Ptilineurus marmoratus]]* (Reitter, 1877)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Magenta (Italia)

** Magenta** er en kommune i Storbyområdet Milano i regionen Lombardia i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Magenta grenser til kommunene Boffalora sopra Ticino, Cerano (NO), Corbetta, Marcallo con Casone, Robecco sul Naviglio, Santo Stefano Ticino og Trecate (NO).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cerocosmus

***Cerocosmus*** er en slekt av små, vedborende borebiller. 

## Utseende
En liten, avlang, mørk borebille. Det er ganske stor forskjell mellom kjønnene. Hunnen er større, svart på farge, med nærmest oval kroppsform og trådformede antenner. hannene er mindre, kroppsformen smalere og fargen lysere, og antennene kamformede.

## Levevis

De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

## Utbredelse
Arten lever i Chile.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[mykborebiller]]**, Ernobiinae Pic, 1912
******* Slekten ***Cerocosmus*** Gemminger *in* Harold, 1873
******** *[[Cerocosmus cinereus]]* (Solier, 1849)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Costatomezium

***Costatomezium*** er en slekt av små tyvbiller. 

## Utseende
Små (1,2-2,5 millimeter), nesten runde, svært blanke, brunlige til svarte tyvbiller med lange antenner og bein. Disse billene er ganske edderkopplignende. Pronotum er nokså lite, dekkvingene runde og hvelvede. Mange har tegninger av lyse skjell på dekkvingene.

## Levevis

## Utbredelse

## Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i underfamilien tyvbiller (Ptininae).

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Gibbiinae]]** Jacquelin du Val, 1860
******* Stammen Meziini Bélles, 1985
******** Slekten ***Costatomezium*** Pic, 1950
********* *[[Costatomezium costatum]]* (Pic, 1929)

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
Rolf Schmiederer

**Rolf Schmiederer** (1928–1979) var en tysk sosiolog og professor i didaktikk for samfunnsvitenskap (politikk) ved Carl von Ossietzky Universität Oldenburg.

## Referanser
Secretipes

***Secretipes*** er en slekt av små, vedborende biller. 

## Utseende
Små, ovale, fint hårete, mørke borebiller. Antennene er sagtakkede. Kroppen har tegninger av lyse skjell.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[Mesocoelopodinae]]** Mulsant & Rey, 1864
******* Stammen Mesocoelopini
******** Slekten ***Secretipes*** Lea, 1924 
********* *[[Secretipes latericollis]]* Lea, 1924
********* *[[Secretipes xanthorrhoeae]]* Lea, 1924

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
* Atlas of Living Australia - *Secretipes* https://bie.ala.org.au/species/https://biodiversity.org.au/afd/taxa/9d3b7064-f5ab-4aff-aa5d-73de08e5ae6e Besøkt 22.12. 2022

*
Klar til strid

***Klar til strid*** er en norsk dokumentarserie om ungdom som avtjener førstegangstjenesten ved Setermoen leir i Indre Troms. Serien er produsert av programavdelingen ved NRK Troms og Finnmark og hadde premiere 2. januar 2023 på NRK1 og NRK TV.  

Serien ble nominert til Gullruten 2023 i klassen for «beste regi enkamera - reality» ved regissør .

## Episoder

## Se også
* 113 (TV-serie)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Casapus

***Casapus*** er en slekt av tyvbiller og borebiller. Tidligere ble de regnet som en egen familie (Ptinidae). 

## Utseende
Små biller, halvblanke, kroppen mer eller mindre kledt av skjell, kan ha en litt gyllen farge. Fargene er varierer fra gyllen gul til mørkere rødbrun. Den bakre delen av kroppen er rund, som gjør at billen blir noe edderkopplignende.

Ulikt de fleste andre tyvbiller og borebiller er antennene lange og perlekjede-formede. Brystskjoldet er mye smalere enn dekkvingene, som har tydelige skuldre. Beina virker ofte litt lange og derfor kan tyvbiller ligne på små edderkopper.

Det er ofte stor forskjell på kjønnene, hunnene er større og rundere enn hannene, og har kortere antenner.

## Levevis
Tyvbillene kan spise mange ulike matvarer, også tekstiler, men blir sjelden så tallrike at de gjør stor skade. Disse billene trives best i et fuktig miljø og treffes derfor oftere i fjøs og lagerbygninger enn i bolighus.

## Utbredelse
Slekten lever på Kanariøyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
****** Underfamilien tyvbiller, Ptininae
******* Stammen Ptinini Latreille, 1802
******** Slekten ***Casapus*** Wollaston, 1862 
********* Underslekten *Casapus* (i snever forstand)
********** *[[Casapus alticola]]* Wollaston, 1862
********** *[[Casapus barbicollis]]* (Israelson, 1993)
********** *[[Casapus bonvoulorii]]* Wollaston, 1862
********** *[[Casapus dilaticollis]]* Wollaston, 1862
********** *[[Casapus hirsutus]]* Bellés, 1996
********** *[[Casapus radiosus]]* Wollaston, 1862
********** *[[Casapus subcalvus]]* Wollaston, 1862
********* Underslekten *[[Piotes]]* Wollaston, 1862
********** *[[Casapus inconstans]]* (Wollaston, 1862)
********** *[[Casapus vestitus]]* (Wollaston, 1862)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Martinius A. Gunnerød

**Martinius Andreasen Gunnerød** (født 18. juni 1847 i Vivestad, død 9. september 1932 i Våle) var tilsynsmann (tilsvarende biskop)i Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn, den gang under navnet Den jarlsbergske frimenighet, i perioden 1913–1922. I november 1926 meldte han seg ut av Den jarlsbergske frimenighet og var sentral i opprettelsen av Nils Heierstads frimenighet. Denne menigheten var mer konservativ enn Den jarlsbergske frimenighet

## Bibliografi
* 1958 – *En redegjørelse av Martinius Gunnerød om striden i menigheten, og noen vitnesbyrd av Anna Andersdatter*, med Anna Andersdatter og Nils Heierstads frimenighet (den yngre)

## Referanser
Fekjærveien

**Fekjærveien** (31-171, 10-180, spredte husnummer) er en vei i Vik i Hole kommune i Buskerud.

Fekjærveien er en sidevei til Gamleveien, sørover fra denne, og starter ved Nordre Gjesval gård. Den går sørover ned mot Fekjærvika i Tyrifjorden, og deler seg i flere veiarmer. Veien har ingen sideveier.

Veien ligger cirka 86 meter over havet ved avkjøringen fra Gamleveien.

## Bildegalleri

Fekjærveien 31X, Hole kommune (2).jpg|Fekjærveien 31X
Fekjærveien 39, Hole kommune.jpg|Fekjærveien 39
Fekjærveien 68, Hole kommune.jpg|Fekjærveien 68


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rolf Ekenes

**Rolf Ekenes** (født 1950) er en norsk luthersk prest, og politiker (Kristelig Folkeparti).

Han tok sin teologiske utdannelse ved Menighetsfakultetet i Oslo (cand.theol. 1981).

Han var misjonsprest på Madagaskar i 20 år, fra 1982 til 2002, han var daglig leder for Norsk Råd for Misjon og Evangelisering i perioden 2006–2011 og tilsynsmann for Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn (DELK) fra 2011 til 2019.

Ekenes er fra Færder kommune i Vestfold og Telemark.

## Referanser
Comignago

**Comignago** er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Comignago grenser til kommunene Arona, Borgo Ticino, Castelletto sopra Ticino, Dormelletto, Gattico-Veruno og Oleggio Castello.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Holcobius

***Holcobius*** er en slekt av små borebiller. 

## Utseende
Små, sylindriske, gjerne rødbrune borebiller.

## Levevis
Larvene utvikler seg i død ved eller lagrede planteprodukter (for eksempel tobakk).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i og rundt Stillehavet.

## Systematisk inndeling
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av *[[Xyletobius]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Infraordenen Bostrichiformia
**** Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
***** Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[vedborebiller]]**, Xyletininae Gistel, 1856
******* Slekten ***Holcobius*** Sharp, 1881 
******** *[[Holcobius affinis]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius diversus]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius frater]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius glabricollis]]* Sharp, 1881
******** *[[Holcobius granulatus]]* Sharp, 1881
******** *[[Holcobius haleakalae]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius hawaiiensis]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius insignis]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius minor]]* Sharp, 1881
******** *[[Holcobius mysticus]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius pikoensis]]* Ford, 1955
******** *[[Holcobius simplex]]* Perkins, 1935
******** *[[Holcobius simulans]]* Perkins, 1910
******** *[[Holcobius major]]* Perkins, 1910

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Leptonyxa

***Leptonyxa*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Små til middelsstore (3 – 8&nbsp;mm) biller, snaue og som oftest noe blanke, mørke på farge, av og til metallglinsende. Kroppsformen er mer eller mindre avlang og flat. **Hodet** er temmelig stort og bredt, med små fasettøyne som sitter langt fram på hodet og kraftige, fremoverrettede kjever. Antennene er 10- eller 11-leddete med en svak, tre-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) varierer sterkt i form, men framhjørnene er nesten alltid i alle fall litt fremskytende. Hos de brede og flate artene når gjerne framhjørnene like langt fram som hodet. Sidekantene er mer eller mindre bredt avsatt. **Dekkvingene** er sterkt punktert, og har ofte opphøyde lengdelister. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen, men er tvert avkuttet. **Beina** er slanke og forholdsvis korte, med fem-leddete føtter. **Larvene** er sylindriske, tynnhudete, marklignende, lyse på farge. Framkropp (thorax) leddene har tydelige, mørke ryggplater (tergitter), hodekapselen er også mørk.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer. Disse billene er brede og flate og når de klekkes etterlater de seg karakteristiske, flate flygehull (som en myntinnkast-slisse lagt på siden). I dag er de utryddingstruet fordi moderne skogbruk har ødelagt de fleste av deres levesteder.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[Lophocaterinae]]** Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Ancyronini
******** Slekten ***Leptonyxa*** Reitter, 1876 
********* *[[Leptonyxa boliviensis]]* Léveillé, 1895
********* *[[Leptonyxa brevicollis]]* Reitter, 1876
********* *[[Leptonyxa costipennis]]* Reitter, 1876
********* *[[Leptonyxa fairmarei]]* Léveillé, 1892
********* *[[Leptonyxa germaini]]* Léveillé, 1895
********* *[[Leptonyxa grouvellei]]* Léveillé, 1895
********* *[[Leptonyxa ornata]]* Léveillé, 1895
********* *[[Leptonyxa sedilloti]]* Léveillé, 1888
********* *[[Leptonyxa variegata]]* Léveillé, 1907

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker

*
K. K. Lien

**K. K. Lien** var en norsk produsent av jordbruksredskaper og vintersportsartikler som holdt til på Tromøy utenfor Arendal. Virksomheten ble etablert av Kristoffer Kristoffersen Lien (1882 – 1968) og hadde produksjon fra 1900 til 1987.

## Historikk
Kristoffer Kristoffersen Lien skal ha smidd sin første plog rundt 1900 på gården Lia på Tromøy. logproduksjonen viste seg å være levedyktig. Sammen med broren Kristen Møller ble en fabrikk etablert og i 1919 flyttet virksomheten til Kongshavn ved Tromøysund.

## Nansen-sparken
På 1920-tallet begynte K.K. Lien å produsere vintersportsartikler, blant annet den berømte Nansen-sparken. Firmaet hadde fått samtykke av polarhelten Fridtjof Nansen til å navngi sin sparken etter han. 

## Traktorutstyr
På 1950-tallet begynte K.K. Lien å produsere utstyr spesielt tilpasset traktorer.

## Avvikling
På 1970- og 1980-tallet opplevde økt konkurranse, samt behov for større investeringer. I 1987 var det slutt for virksomheten på Tromøy.

## Museum
I 2017 åpnet K.K. Lien museum på Simonstø ved Hovekilen. Der kan publikum blant annet få se landbruksredskaper, sparker og rattkjelker produsert ved K. K. Lien fabrikk. 

## Arkivet
På KUBEN i Arendal oppbevares arkivene etter K.K. Lien. Arkivene dekker perioden fra 1906 og frem til avvikingen i 1987, og inneholder blant annet regnskapsmateriale, korrespondanse, produktkataloger og foto. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rentonellum

***Rentonellum*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Små (ca. 2,5 millimeter), avlange, flate, blanke, fint hårete gnagbiller.

## Levevis
Disse billene er knyttet til sopp på død ved.

## Utbredelse
Arten lever på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[skjoldgnagbiller]]**, Peltinae Kirby, 1837 - noen ganger regnet som en egen familie
******* Gruppen Thymalini
******** Slekten ***Rentonellum*** Crowson, 1966 
********* *[[Rentonellum apterum]]* Crowson, 1966 - New Zealand
********* *[[Rentonellum loebli]]* Kolibáč, 2005 - Brasil, hører trolig ikke hjemme her

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Acalanthis

***Acalanthis*** er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr. 

## Utseende
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, svarte gnagbiller, dekkvingene med gulaktige tegninger. Oversiden er tett og kraftig punktert, spredt kledt med lange, oppstående, lyse hår. Antennene har en én-leddet klubbe. Pronotum er rundet bak, omtrent så langt som bredt, bredest ved forhjørnene. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper.

## Levevis
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer.

## Utbredelse
Artene er utbredt i Chile og Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
****** Underfamilien **[[smalgnagbiller]]**, Trogossitinae Latreille, 1802
******* Gruppen Egoliini
******** Slekten ***Acalanthis*** Erichson, 1844 
********* *[[Acalanthis mirabilis]]* Reitter, 1876
********* *[[Acalanthis quadrisignata]]* Erichson, 1844 
********* *[[Acalanthis semimetallica]]* Fairmaire & Germain, 1861

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av *Acalanthis quadrisignata* http://www.bookofinsect.com/determination/acalanthis-quadrisignata-838.html

*
Johannes Salve Kallevig

**Johannes Salve Kallevig** (1879–1962) var en norsk skipsreder fra Arendal.
Han var sønn av Morten Michael Kallevig og hans mor var Wilhelmine Kallevig.

## Arkivet
På KUBEN i Arendal oppbevares en regnskapsbok og noen løse dokumenter etter han.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hilde Terese Hamre

**Hilde Terese Hamre** er en norsk byråkrat og etatsleder. Per 2022 er hun direktør i Helseetaten i Oslo.

Tidligere har hun blant annet vært direktør i Kystdirektoratet, direktør for lokalmiljøavdelingen i Statens forurensingstilsyn (SFT) og bydelsdirektør for bydel St. Hanshaugen i Oslo kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viticlerus

***Viticlerus*** er en slekt av maurbiller. 

## Utseende
En liten (2,6-2,7 millimeter), avlang, brunrød maurbille med to gulbrune tverrbånd på dekkvingene. Kroppen er kledt med ganske korte hår.

## Levevis
Sannsynligvis er arten et rovdyr. 

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra Fiji.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien Thanerocleridae Chapin, 1924
****** Underfamilien Thaneroclerinae
******* Stammen Thaneroclerini
******** Slekten ***Viticlerus*** Miyatake, 1977
********* *[[Viticlerus formicinus]]* Miyatake, 1977

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Neoclerus'' sp.
*
Herman Jensen

**Herman Jensen** (1842–1925) var en dansk forretningsmann som slo seg opp med gruvedrift i østre del av Agder på midten av 1850-tallet. Hans virksomhet omfattet bergverksdrift, kornmølle, sagbruksdrift, sjøfart, telefonselskap og krambudrift.

## Gruvedrift
Jensen ble født i Roskilde i Danmark i 1842. Han utdannet seg møllemester og kom til Arendal i 1863. I 1883 kjøpte han Bosvik kornmølle og isforretning i Søndeled ved Risør. I 1886 flyttet han til Risør og gikk over til gruvedrift. Han begynte med Fone rutilgruve i Gjerstad. Senere kom Lindvikkollen rutilgruve ved Kragerø, Nes mineralmølle ved Tvedestrand og Gjernes mineralmølle ved Risør med i virksomheten. Det meste gikk til eksport til mellom-Amerika og Amerika. 

## Politiker, bankmann og telefonagent
Herman Jensen drev også agenturforretning, samt var han med å stifte Risør Telefonsselskap. Han var med i bystyret og ordfører i forstanderskapet for Risør Sparebank.

## Arkivet
Arkivet etter Herman Jensens mange virksomheter befinner seg ved KUBEN i Arendal. Følgene virksomheter er representert i arkivet. Herman Jensen, Gjernes Mølle, Nes Mølle (og Lindvikkollen ruventilgruve), August Pellerin Flis & co, Kvernvig sag; Stavanger Kem. Fabriks, D/S Visedalen, M/S Mull, M/B Jernes II, Risør Telefon A/S. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tiwiøyene

**Tiwiøyene** (engelsk: **Tiwi Islands**) er en arkipel i delstaten Nordterritoriet i Nord-Australia,  km nordvest for hovedstaden Canberra. Øygruppens største øyer er Bathurst Island og Melville Island.

Øyene er bebodd av Tiwi folket. Det er færre enn to innbyggere per kvadratkilometer på øyene.

I omgivelsene rundt Tiwi-øyene vokser det hovedsakelig savanneskog som er sparsom tropisk og subtropisk skog med gressvekst mellom lave trær.

I periodene november–desember og februar–mars dukker en tordenskyformasjon, populært kalt Hector, som er blant verdens høyeste og ofte strekker seg opp til 20 kilometer i høyden, over øyene nesten daglig.


Hector cloud from Gunn Point.jpg|Værfenomenet Hector
Tiwi Islands.png|Tiwiøyene
Tiwi Islands Map.jpg|Kart over Tiwiøyene


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gattico-Veruno

**Gattico-Veruno** er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Gattico-Veruno grenser til kommunene Agrate Conturbia, Bogogno, Borgo Ticino, Borgomanero, Comignago, Invorio, Oleggio Castello og Paruzzaro.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tiwi

**Tiwiene** er en aboriginsk stamme som bor på Tiwiøyene i Nord-Australia. Tiwi-kunsten og Tiwi-språket er markant forskjellige fra de som finnes i Arnhem Land i nærheten. Språket regnes som et isolert språk og kunsten er vanligvis abstrakt og geometrisk. Engelsk undervises som andrespråk, men tiwiene snakker stort sett sitt eget språk seg imellom.

I sorg over en som har gått bort, maler tiwiene vanligvis kroppen mens de unngår å spise mat på egenhånd. En annen person må da mate dem.

Mange tiwi jakter fortsatt. På land jakter de wallaby, øgler, slanger, skilpadder osv. Til sjøs jakter de på skilpadder, krokodiller, dugonger og fisk.

Noen kjente Tiwier er David Kantilla, Austin Wonaeamirri og Adam Kerinaua.
Fil:Carved Poles 2645.jpg|Tiwi figurer
Fil:Aboriginal bird carvings.jpg|Tiwi figurer, fugler
Fil:Tiwi island 2631.jpg|Tiwi gravpåler som står igjen etter en Pukumani-seremoni
Fil:Tiwi Pukamani poles 1.jpg|Tiwi Pukamani påler


## Referanser
Bathurstøya (Australia)

**Bathurst Island**, eller **Bathurstøya**, er en øy i Nordterritoriet i Australia, i den nordlige delen av landet. Det er den minste av de to Tiwiøyene, og ligger rett vest for den større Melvilleøya, 3200 kilometer nordvest for hovedstaden Canberra. Området er på 2600 km².

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aksel V. Johannesens andre regjering

**Aksel V. Johannesens andre regjering** er Færøyenes regjering fra 22. desember 2022. Regjeringen utgår fra Javnaðarflokkurin, Tjóðveldi og Framsókn, som sammen har flertall i Lagtinget etter lagtingsvalget i 2022.

Regjeringens sammensetning ble vesentlig endret 1. desember 2025, da antallet departementer (færøysk: *aðalráð*) ble redusert fra ni til seks, etter anbefaling fra et regjeringsoppnevnt utvalg. Allerede dagen etter måtte Javnaðarflokkurin bytte om på sine regjeringsmedlemmer for å sikre flertall i Lagtinget for en endring i abortloven.

## Referanser
Hector (værfenomen)

**Hector** er en tordensky, cumulonimbus-klynge som dannes regelmessig nesten hver ettermiddag på Tiwiøyene i Nordterritoriet i Nord-Australia, i periodene november–desember og februar–mars hvert år.

Hector er kjent som et av verdens mest konsekvente store tordenvær, det når høyder på omtrent 20 kilometer.

Hector fikk navnet sitt av piloter under andre verdenskrig, den stadig tilbakevendende posisjonen til tordenværet ble et navigasjonspunkt for piloter og sjøfolk i regionen.

Det mesoskala-fenomenet Hector er hovedsakelig forårsaket av en kollisjon av flere havbrisgrenser over Tiwiøyene og er kjent for sin konsistens og intensitet. Lynhastigheter og oppstrømshastigheter er bemerkelsesverdige aspekter ved dette tordenværet. Siden slutten av 1980-tallet har tordenværkomplekset vært gjenstand for mange meteorologiske studier, mange sentrert om Hector selv, men også studere av andre aspekter av tordenvær, lyn, atmosfæriske grenser og marine og terrengeffekter påvirkning på atmosfæren. I løpet av 1990-tallet publiserte magasinet National Geographic en omfattende studie av stormen. De omtalte at fenomenet er forårsaket av hyppig forekommende atmosfæriske forhold på grunn av havet og topografien, og det underliggende atmosfæriske miljøet utgjør et distinkt mikroklima (som er vanlig i forbindelse med øyer, spesielt de som viser en betydelig topografisk relieff).

## Referanser
Verdensserien i sandvolleyball 2022

**Verdenscupen i sandvolleyball 2022** ble organisert av FIVB og begynte i Tlaxcala i mars 2022 og blir avsluttet med finaler i Qatar i januar 2023.

## Kalender
### Menn

### Kvinner

## Referanser
Sung Kang

**Sung Kang** (født 8. april 1972) er en amerikansk skuespiller. Han er blant annet kjent for å ha spilt i filmer som ** (2004), *Undoing* (2006) og ''The Fast and the Furious (2006).

## Eksterne lenker
* 
*
Priocera

***Priocera*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende
Middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), avlange, blanke, fint hårete maurbiller, brokete farget i svart, gult og rødt. Kroppen er kledt med utstående, lyse hår.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Larvene til mange arter lever i bolene til bier og veps og andre sosiale insekter, der de eter larvene. Noen er knyttet til eggkokongene til rettvinger.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den Nye verden, fra det sørlige Canada i nord til Peru i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien maurbiller (Clerinae) Latreille, 1802
******* Slekten  ***Priocera*** Kirby, 1818
******** *[[Priocera apicalis]]* Thomson, 1860
******** *[[Priocera aurosignata]]* Lucas, 1857
******** *[[Priocera castanea]]* (Newman, 1838)
******** *[[Priocera catalinae]]* Cazier, 1939
******** *[[Priocera chiricahuae]]* Knull, 1939
******** *[[Priocera pusilla]]* Kirby, 1826
******** *[[Priocera quadrigibbosa]]* Thomson, 1860
******** *[[Priocera spinosa]]* (Fabricius, 1801)

## Referanser




## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildedatabase over noramerikanske insekter https://bugguide.net/node/view/164598
*
Apteropilo

***Apteropilo*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende
Nokså små (3,5-6,5 millimeter), slanke, mer eller mindre brunlige maurbiller. Dekkvingene har to lyse tverrbånd. Antennene har en tre-leddet klubbe, det ytterste leddet er ofte hvitt. Kroppen er ganske tett kledt med  lange, mørke, oppstående hår. Pronotum er mer eller mindre sekskantet. Dekkvingene er oftest jevnbrede med markerte "skuldre", men kan også være pæreformede.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. 

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien **[[Enopliinae]]** Gistel, 1856 eller Korynetinae 
******* Slekten ***Apteropilo*** Lea, 1908
******** *[[Apteropilo chrysocome]]* (Elston, 1929)
******** *[[Apteropilo clarinotus]]* Bartlett, 2009
******** *[[Apteropilo humerofuscus]]* Bartlett, 2009
******** *[[Apteropilo pictipes]]* Lea, 1908
******** *[[Apteropilo raldae]]* Bartlett, 2009
******** *[[Apteropilo volans]]* Bartlett, 2009
  
## Referanser




## Eksterne lenker

*
Anisophyllus

***Anisophyllus*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. 

## Utseende
Middelsstore maurbiller, avlange, gjerne blankt metalliske skinnende.  De er gjerne brokete farget i gult, rødt, brunt og svart, og kroppen har lange, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.

Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.

## Levevis
Disse artene lever oftest på tørt kjøtt, bein og hud fra virveldyr, det kan være at de hovedsakelig lever av andre insekter som kommer til dette.
De kan finnes på tørket kjøtt og fisk, og spiser også på inntørkede kadavere. 

## Utbredelse
Slekten er for det meste utbredt i Europa og det sørlige Afrika, men kan også dukke opp i andre verdensdeler, spredt med handel.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien skinkebiller, Korynetinae Laporte de Castelnau, 1838 
******* Slekten ***Anisophyllus*** Westwood, 1876 
******** *[[Anisophyllus basalis]]* (Schenkling, 1899)
******** *[[Anisophyllus obscurus]]* Westwood, 1876 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pyticeroides

***Pyticeroides*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

## Utseende
Små (ca. 4 millimeter), slanke, matte, mørke maurbiller. Slekten kjennes særlig på at de ytre antenneleddene er utvidete. Hodet er kort og bredt, minst så bredt som pronotum, med litt utstående, ganske store fasettøyne. Denne gruppen har ikke påfallende, lange, oppstående hår.

## Levevis
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. 

## Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i den Nye verden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien maurbiller, Cleridae
****** Underfamilien **[[Epiphloeinae]]** Kuwert, 1893 - 27 slekter, ikke i Europa
******* Slekten ***Pyticeroides*** Kuwert, 1894
******** *[[Pyticeroides brevitubulus]]* Opitz, 2019
******** *[[Pyticeroides decurialis]]* Opitz, 2007
******** *[[Pyticeroides desodes]]* Opitz, 2019
******** *[[Pyticeroides eurides]]* Opitz, 2007
******** *[[Pyticeroides fustis]]* Opitz, 2007
******** *[[Pyticeroides iscus]]* Opitz, 2007
******** *[[Pyticeroides laticornis]]* (Say, 1835) 
******** *[[Pyticeroides manni]]* Chapin, 1927
******** *[[Pyticeroides moraguesi]]* Opitz, 2010
******** *[[Pyticeroides pullis]]* Opitz, 2010
******** *[[Pyticeroides similis]]* Opitz, 2007

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Nerdammen (Tørkoppdammene)

**Nerdammen (Tørkoppdammene)** er en innsjø på sørsiden av Drammenselva i Drammen kommune, det finnes til forveksling to innsjøer i kommunen med dette navnet, men det er dammen på nordsiden som også har dette som adressenavn. Adressenavnet for Nerdammen på sørsiden ble i 2019 endret til Tørkoppdammene, som da omfatter både Nerdammen og mellomdammen som ligger like ved. Vannet ligger på en høyde av 229 moh. og har ett areal på 0,014&nbsp;km².

## Referanser
Rutekremle

**Rutekremle** (*Russula virescens*) er en grønn kremle som vokser under eik, hassel eller bøk. Den er oppført som «nær truet» i Norsk rødliste for arter 2021.

## Beskrivelse
Hatten er mellom 5–15&nbsp;cm bred, hvelvet til utbredt, ofte litt nedtrykt i midten. Det dannes sprekker i hatthunden, noe som kan være spesielt tydelig mot kanten. Hattfargen er grønn. Den er relativt karakteristisk. Stilken blir mellom 3–8&nbsp;cm høy og inntil 4&nbsp;cm tykk. Den er hvit og fast. Lukten er svak og smaken er mild.

Den vokser på omtrent 35 kjente lokaliteter og har tyngdepunkt i Østfold-Vestfold og i kystsonen i Aust-Agder, men forekommer ellers spredt i kystnær eik-hasselskog nord til Sunnhordland-Hardanger. Vurderingen til «nær truet» i rødlista er forbundet med en liten og minskende populasjon, for det meste i rødlistede skogtyper.

## Galleri

Fil:Russula virescens 1.jpg
Fil:Russula virescens 3.jpg
Fil:Russula virescens 6.jpg


## Kilder
* 
* Brandrud TE, Bendiksen E, Blaalid R, Hofton TH, Jordal JB, Nordén J, Nordén B og Wollan AK (24.11.2021). Sopper: Vurdering av rutekremle Russula virescens for Norge. Rødlista for arter 2021. Artsdatabanken.
## Referanser




## Eksterne lenker
*
MF «Naus»

**BF «Naus»** er en bilferge eid av Kragerø Fjordbåtselskap IKS. BF «Naus» er bygget ved Langsten Slip og Båtbyggeri i 1971. Fergen ble ikke tatt i bruk av Kragerø Fjordbåtselskap før i 1972, fordi den var for stor for ferjeleiene i skjærgården. BF «Naus» trafikkerte daglig i skjærgården helt til 2005, da hun ble erstattet av en større ferge. BF «Naus» ble deretter tatt i bruk som reserveferge og utleid til arrangement.

Fartøyet er 27,66 meter langt og 8,4 meter bredt, og har en kapasitet på 11 biler og 186 passasjerer. BF «Naus»' bruttotonnasje er på 149. Hastighet er rundt 10 knop (18 km/t). Hovedmaskinen til BF «Naus» er en Burmeister & Wain Alpha dieselmotor med ytelse 441 kW (600 hk).

## Referanser


## Kilder
*Sjøfartsdirektoratet, skipssøk: NAUS Besøkt 18. januar 2023

## Eksterne lenker
* 
*