open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adocimus

***Adocimus*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Middelsstore (4-11 millimeter), avlange glansbiller. De har en lang, kjegleformet bakkropp som stikker langt ut bak dekkvingene og kan derfor ligne på kortvinger (Staphylinidae).

## Levevis

## Utbredelse
Slekten forekommer i Malaysia, Indonesia, Ny-Guinea og Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[Cillaeinae]]** Kirejtshuk & Audisio, 1986
******* Slekten ***Adocimus*** Murray, 1864
******** Underslekten *Adocimus* (i snever forstand)
********* *[[Adocimus bellus]]* Murray, 1864
******** Underslekten *Belonotus* Kirejtshuk & Kovalev, 2022
********* *[[Adocimus bartenevi]]* Kirejtshuk & Kovalev, 2022
********* *[[Adocimus modiglianii]]* (Grouvelle, 1897)
********* *[[Adocimus nitidulus]]* (Grouvelle, 1897)

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
Hierronius

***Hierronius*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner.  

## Utseende
Bittesmå (0,8-1,1 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blankt svarte glansbiller. Hodet er stort og bredt, antennene 11-leddete med de to innerste og de tre ytterste leddene forstørrede.

## Levevis
Gruppen er rovdyr som spiser skjoldlus. De kan rulle seg sammen til en ball.

## Utbredelse
Slekten er  utbredt på Kanariøyene og Madeira.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[skjoldlusbiller]]**, Cybocephalinae Jacquelin du Val, 1858
******* Slekten ***Hierronius*** Endrödy-Younga, 1968
******** *[[Hierronius angulosus]]* Endrödy-Younga, 1968
******** *[[Hierronius laevis]]* (Wollaston, 1864)
******** *[[Hierronius madeiraensis]]* Kirejtshuk & Mantic, 2015
******** *[[Hierronius nanus]]* Endrödy-Younga, 1968

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Norsk Ordbog

: *For ordboken for dialekter og nynorsk se [[Norsk Ordbok]], for håndordboken for riksmål og bokmål se [[Norsk ordbok]]*
***Norsk Ordbog – med dansk forklaring*** er en ordbok skrevet av Ivar Aasen i . Den er senere utgitt i ny versjon flere ganger, senest i .

## Eksterne lenker
* ''Norsk Ordbog – med dansk forklaring'' (1873) hos Nasjonalbiblioteket
* ''Norsk Ordbog – med dansk forklaring'' (2003) hos Nasjonalbiblioteket
Parepuraea

***Parepuraea*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. 

## Utseende
Små (gjerne 2,5-3 mm) biller, de fleste artene er forholdsvis brede og flate, men det finnes også noen som er avlange eller hvelvede, fargen er oftest mer eller mindre rødlig. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur og er derfor temmelig matt glinsende. **Hodet** er lite, kort og bredt, fasettøynene store, dekker hele hodets sider. Antennene er nokså korte, 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, tvert avkuttet bak. **Beina** er korte og kraftige. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Europa.

## Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i den store slekten *[[Epuraea]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien Epuraeinae - noen ganger slått sammen med Carpophilinae
******* stammen Epuraeini
******** Slekten ***Parepuraea*** Jelinek, 1977  
********* *[[Parepuraea kolbei]]* (Grouvelle, 1908)
********* *[[Parepuraea nitida]]* (Reitter, 1873)
********* *[[Parepuraea simoni]]* (Grouvelle, 1895)
********* *[[Parepuraea spinifera]]* Jelinek, 1977

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Micropria

***Micropria*** er en slekt av små glansbiller med kølleformede antenner. 

## Utseende

Små (1,1-1,7 millimeter) glansbiller, de fleste artene er forholdsvis brede og flate, men det finnes også noen som er avlange eller hvelvede, oftest rødbrunlige. Overflaten er kledt med fine, korte hår og har som oftest kraftig mikroskulptur. **Hodet** er lite, kort og bredt. Antennene er nokså korte, 10- eller 11-leddete, med en tydelig, tre-leddet kølle ytterst. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske stort, omtrent så bredt som dekkvingene, jevnt tilsmalnet fremover. **Dekkvingene** er mer eller mindre parallellsidige, og dekker vanligvis hele bakkroppen (av og til kan det aller bakerste leddet stikke ut). De har vanligvis ikke tydelige punktrekker. **Beina** er korte og kraftige. Framleggene (protibiae) har tenner på yttersiden, mellom- og bakleggene skarpe lengdelister.

**Larvene** er lange og tynne, sylindriske, litt krumme og gjerne hvite.

## Levevis
De voksne billene eter på blader og blomster på vertsplantene, som ofte er forholdsvis giftige planter (for oss, i alle fall). 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika. 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[blomsterglansbiller]]**, Meligethinae
******* Slekten ***Micropria*** Grouvelle, 1899
******** *[[Micropria densepunctata]]* (Kirejtshuk, 1980)
******** *[[Micropria diluticolor]]* (Kirejtshuk, 1980)
******** *[[Micropria kraatzi]]* Grouvelle, 1899
******** *[[Micropria densepunctata]]* (Kirejtshuk, 1980)
******** *[[Micropria oviformis]]* (Kirejtshuk, 1980)
******** *[[Micropria perparva]]* (Grouvelle, 1909)

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Epanurea

***Epanurea*** er en utdødd slekt av glansbiller med kølleformede antenner. 

## Utseende
En liten (ca. 4 millimeter), avlangt-oval glansbille. Hodet var bredt rundet, kjevene forholdsvis store.

## Levevis
De voksne billene i mange nålevende grupper finner man gjerne på blomster, der de spiser pollen. Larvene kan leve i mange ulike habitater. Det er sannsnylig at denne utdødde arten hadde et lignende levesett.

## Utbredelse i tid og rom
Arten er kjent fra lokaliteten Florissant i Colorado, fra eocen-tiden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien Epuraeinae - noen ganger slått sammen med Carpophilinae
******* stammen Epuraeini
******** Slekten †***Epanurea*** Scudder, 1900  
********* †*[[Epanurea ingenita]]* Scudder, 1900

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Palaeometopia

***Palaeometopia*** er en utdødd slekt av glansbiller med kølleformede antenner. 

## Utseende
Små til middelsstore, ovale og noe flate, mørke glansbiller. Hodet har litt framstikkende kjever. Pronotum er stort og bredt, minst så bredt som dekkvingene.

## Levevis
Nålevende slektninger kan finnes ved utflytende sevje eller på sopp.

## Utbredelse i tid og rom
Slekten er kjent fra dominikansk rav, som stammer fra miocen-tiden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **[[Prometopinae]]** Böving & Craighead, 1931
******* Slekten †***Palaeometopia*** Kirejtshuk, 2007
******** †*[[Palaeometopia colorata]]* Kirejtshuk & Poinar, 2007
******** †*[[Palaeometopia dominicana]]* Kirejtshuk & Poinar, 2007

## Referanser




## Kilder

## Eksterne lenker
*
The Fredriksen Family Collection

**The Fredriksen Family Collection**, er en kunstsamling dedisert til Inger Katharina Astrup Fredriksen (1950–2006). 

I 2019 inngikk Cecilie og Kathrine Fredriksen et kunstsamarbeid med Nasjonalmuseet i Oslo. En stor del av samarbeidet dreier seg om The Fredriksen Family Collection. Det første verket ble kjøpt inn i 2018. Samlingen danner grunnlag for Nasjonalmuseets utstillingsserier i Søylerommet. 

Søylerommet er viet utstillinger med verk fra The Fredriksen Family Collection med hovedvekt på kunstverk fra etterkrigstiden fram til i dag.

## Referanser
Wafa (nyhetsbyrå)

**Wafa** (arabisk: وفا, *tillit*, forkorting for: وكالة الأنباء الفلسطينية Wikalat al-Anba al-Filastiniya, *Palestinsk nyhetsbyrå*, på engelsk ofte kalt *Palestine News Agency*), er det offisielle, statlige nyhetsbyrået i Den palestinske selvstyremyndigheten. Før Den palestinske selvstyremyndigheten ble etablert i 1994 var Wafa nyhetsbyrået til PLO. 

Wafa ble etablert i 1972, og har hovedkontor i Ramallah på Vestbredden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Omosita

***Omosita*** er en slekt av glansbiller med kølleformede antenner. De fleste har en matt glans og mer eller mindre flat kroppsform. De voksne billene finner man ofte på blomster, larvene kan finnes i mange ulike habitater. Noen få arter er regnet som skadedyr.

## Utseende
Middelsstore, avlangt-ovale, flate, fint hårete, mer eller mindre brunlige glansbiller.

## Levevis
Gruppen kan finnes på inntørkede dyrerester (fjær, knokler og lignende), for eksempel i gamle fuglereir. I alle fall noen av artene besøker også gjerne blomster.

## Utbredelse
Slekten er funnet i alle verdensdeler bortsett fra Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien glansbiller, Nitidulidae
****** Underfamilien **åtselglansbiller**, Nitidulinae Latreille, 1802
******* Stammen Nitidulini Latreille, 1802
******** ***Nitidula***-slektsgruppen
********* Slekten ***Omosita*** Erichson, 1843  
********** *[[Omosita colon]]* (Linnaeus, 1758) - i Norge
********** *[[Omosita depressa]]* (Linnaeus, 1758) - i Norge
********** *[[Omosita discoidea]]* (Fabricius, 1775) - i Norge
********** *[[Omosita excellentis]]* Kirejsthuk, 1984
********** *[[Omosita funesta]]* Reitter, 1873
********** *[[Omosita nearctica]]* Kirejtshuk, 1987
********** *[[Omosita nigrovaria]]* (Fairmaire, 1849)
********** *[[Omosita scutellare]]* Broun, 1880

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
*
Agåa

**Agåa** er en mindre elv i Elverum kommune i Innlandet. Elva renner ut av Agsjøen og har et løp på cirka 16 kilometer før den munner ut i elva Jømna ved Starmoen flyplass. Nedbørsfeltet er på 42,15 km2.

Elva passerer grendene Rølsåsen og Langholen, og den krysses av Europavegen ved Bjørslettdammen og av Agåvegen ved Agsjøen.

## Referanser
Scrophohelota

***Scrophohelota*** er en slekt av biller som ser ut til å leve under løs bark eller ved utflytende sevje. Noen arter kan også finnes på blomster.

## Utseende
Avlange, flate, som oftest noe metalliske billeri alle fall dekkvingene er mer eller mindre metalisk skinnende. Oversiden er uten tydelige hår. **Hodet** er stort, sett ovenfra trekantet, fasettøynene er nokså store og ovale, og sitter ved hodets bakhjørner. Antennene er forholdsvis korte, 11-leddete, det innerste leddet er pæreformet, de tre ytterste danner en kølle. Overkjevene (mandiblene) er kraftige og fremoverrettede. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt, med tydelig sidekant. Det er jevnt rundet tilsmalnet fremover. Bakkanten er noe tilbaketrukket i midten. Brystskjoldet har et mønster av tett punkterte områder med glatte, blanke områder mellom. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, med lengdestriper. I motsetning til mange andre Helotidae har de ikke gule flekker, men ulike metallfarger. Lengde- og tverr-rekker av punktgroper danner et nettmønster på dekkvingene. **Beina** er ganske korte. Den indre delen av lårene er oftest rødlig, resten av beina mørkt metalliske. Føttene har to lange klør. **Undersiden** er vanligvis mer eller mindre rødlig.

## Levevis
Man antar at både larver og voksne biller hos de fleste artene lever enten under løs bark på døde trær eller ved utflytende, gjærende sevje. Denne sevjen inneholder ulike slags mikroorganismer og det er sannsynligvis disse billene lever av. Noen arter kan fanges i feller med gjærende frukt. 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Helotidae]]**
****** Slekten ***Scrophohelota*** Kirejtshuk, 2000 
******* *[[Scrophohelota tripartita]]* (Ritsema, 1905)

## Referanser


## Kilder
* Lee, C.-F. og Satô, M. 2006. The Helotidae of Taiwan (Coleoptera: Cucujoidea). *Zoological Studies* 45 (4): 529-552. http://zoolstud.sinica.edu.tw/Journals/45.4/529.pdf

## Eksterne lenker
*
Metacucujus

***Metacucujus*** er en slekt av biller som i dag bare er kjent fr det sørlige Afrika. Disse billene ser ut til å leve av pollenet til konglepalmer, en primitiv plantegruppe, og noen av artene er trolig viktige bestøvere for disse plantene.

## Utseende
Små (2-3 millimeter), rødlige eller brunlige biller. Utseendemessig ligner de sterkt på familien Cryptophagidae, men antennene er mindre tydelig kølleformede.

## Økologi
Artene er knyttet til konglepalmer, der de eter pollen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Boganiidae]]**
****** Underfamilien Paracucujinae
******* Gruppen Paracucujini
******** Slekten ***Metacucujus*** Endrödy-Younga & Crowson, 1986
********* *[[Metacucujus encephalarti]] *  Endrödy-Younga, 1986 – Sør-Afrika
********* *[[Metacucujus goodei]]* Endrödy-Younga, 1991
********* *[[Metacucujus transvenosi]]* Endrödy-Younga, 1991

## Kilder

## Eksterne lenker
*
Prince Regent nasjonalpark

**Prince Regent nasjonalpark**, tidligere **Prince Regent Nature Reserve**, er en nasjonalpark i delstaten Vest-Australia. I 1978 ble området valgt ut som et av UNESCOs biosfærereservater.

## Land
Nasjonalparken dekker et område på 5 764 km2 og ble oppretta i 1964 for å beskytte nedbørsfeltet til elva Prince Regent River. I nord grenser parken til Mitchell River nasjonalpark. Sammen utgjør de et sammenhengende verneområde på over 7 500 km2. Det finnes både regnskog og sandsteinsletter i parken. Området har også en rekke kløfter, fosser, klipper og fjellkjeder.

### Tradisjonelle eiere
De tradisjonelle eierne av området rundt elva er det aboriginske Worrorra-folket.

## Adgang
Området gjenstår som et av Australias mest avsidesliggende villmarksområder. Det finnes ingen veier til parken, og det er store tidevannsløp og malstrømmer som begrenser tilgang via sjøen. Området nås oftest med fly eller båt og har holdt seg nesten helt uendra siden den europeiske bosetningen av Vest-Australia. Spesiell tillatelse kreves for å få adgang inn i nasjonalparken.

## Referanser
Bunyastichus

***Bunyastichus*** er en slekt av biller med bare én kjent art.  Lite er kjent om biologien deres, men de er trolig knyttet til død ved.

## Utseende
Små til middelsstore (2,5 –15&nbsp;mm), avlange, mørke, lett glinsende biller. Hode, brystskjold og dekkvinger er tydelig skilt av innskjæringer. Ikke tydelig hårete, oversiden har kraftig mikroskulptur. **Hodet** er stort og bredt med små, runde utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode og brystskjold til sammen, 11-leddete, det innerste leddet er pæreformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er litt bredere enn langt, omtrent firkantet sett ovenfra, med noen dype groper nær midten. Sidekanten er tydelig avsatt med flere utadrettede, kraftige tenner eller knøler. **Dekkvingene** er parallellsidige, betydelig bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre. De har tydelige, grove lengdepunktrekker. **Beina** er middels lange og tynne, særlig føttene er slanke. **Larvene** er ikke tilstrekkelig beskrevet.

## Levevis
Lite er kjent om biologien til disse billene, men der er trolig knyttet til død ved. 

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Australia (Queensland).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[Phloeostichidae]]**
****** Slekten ***Bunyastichus*** Leschen et al., 2005
******* *[[Bunyastichus monteithi]]* Leschen et al., 2005

## Kilder
Leschen, R.A.B., Lawrence, J.F. og Slipinski, S.A. 2005. Classification of basal Cucujoidea (Coleoptera: Polyphaga): cladistic analysis, keys and review of new families.
*Invertebrate Systematics* 19 (1): 17-73. https://web.archive.org/web/20160304094514/http://bio150.chass.utoronto.ca/labs/cool-links/lab9/Leschen,_Lawrence_and_Slipinski_2005_lab_9.pdf

## Eksterne lenker
* 
'
Mimema

***Mimema*** er en slekt av smalbiller. De fleste av disse billene er trolig rovdyr som lever av små insekter, og noen blir regnet som nyttige naturlige fiender av barkbiller.

## Utseende
Små (ca. 2 millimeter), avlange og smale biller, oftest noe flate, rødbrunlige til svarte, blanke. Kroppen er temmelig jevnbred. Oversiden er mer eller mindre dekket av tydelige punktgroper, men med få eller ingen hår. **Hodet** er stort og bredt, med små, runde fasettøyne. Antennene er 10-leddete, og ender i en 2-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er vanligvis lengre enn bredt, så bredt som hodet. **Dekkvingene** er avlange, smale og tvert avbrutt bakerst, slik at de ikke dekker det bakerste bakkroppsleddet. De har tydelige rekker av punktgroper. **Beina** er ganske korte og kraftige, føttene 4- eller 5-leddete.

## Levevis
De fleste billene i denne familien er trolig rovdyr som lever av andre små insekter. 

De fleste artene i underfamilien smalbiller (Monotominae) lever trolig i kompost og andre ansamlinger av råtnende plantemateriale. I alle fall et par arter i denne underfamilien lever i tuer av skogmaur.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[smalbiller]]**, Monotomidae (= Rhizophagidae)
****** Underfamilien smalbiller, Monotominae Laporte de Castelnau, 1840 (= gråbiller)
******* Gruppen Europini  - 27 slekter
******** Slekten ***Mimema*** Wollaston, 1861  
********* *[[Mimema pallidum]]* Wollaston, 1861
********* *[[Mimema tricolor]]* Wollaston, 1861

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Historia Calamitatum

**Historia Calamitatum**, også kjent som ***Abaelardi ad Amicum Suum Consolatoria***, er et selvbiografisk vrrk på latin skrevet av Peter Abelard, som var en av Frankrikes viktigste intellektuelle i sin samtid, og pioner innenfor skolastikken. Det er i brevform og tydelig inspirert av Augustin av Hippos *[[Confessiones]]*. 

*Historia Calamitarum* giv et umiddelbart ærlig selvportrett av en mann som kunne være ytterst arrogant og ofte følte seg forfulgt. Samtidig gir verket et fascinerende innblikk i det intellektuelle liv i Paris i Sorbonne-universitetets formative periode. Mest berømt er *Historia *for sin beskrivelse av Abelards kjærlighetsaffære med Héloïse.

Det eldste eksisterende manuskript er fra 1350, og det kan ikke utelukkes, at det tildels, eller for det meste, er fiksjon.

## Litteratur
* *Peter Abelard, The Letters of Abelard and Heloise*, red. Betty Radice. Penguin, 1976.
Karsskjeret naturreservat

**Karsskjeret naturreservat** består av et område nord for Svanøy i Kinn kommune. Området ble vernet 28. mai 1993 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å gje sjøfuglane gode og trygge livsvilkår, og å ta vare på ein viktig hekke- og overvintringslokalitet for sjøfugl med naturleg tilhøyrande vegetasjon og dyreliv.» 

Påviste hekkende arter inkluderer makrellterne, rødnebbterne, svartbak, fiskemåse og tjeld.

## Referanser
Wilsons Promontory nasjonalpark

**Wilsons Promontory nasjonalpark**, ofte kjent som **Wilsons Prom** eller kun **The Prom**, er en nasjonalpark i Gippsland-regionen i delstaten Victoria, Australia. Den ligger omtrent 157 kilometer sørøst for Melbourne.

Nasjonalparken på 505 km2 er den sørligste nasjonalparken i fastlands-Australia og er kjent for sine regnskoger, strender og sitt rike dyreliv. Nasjonalparken ligger på den sørlige delen av halvøya Wilsons Promontory, som er det sørligste punktet på det australske fastlandet. Parken inkluderer også en rekke nærliggende øyer.

Parken er svært populær blant turgåere og campere, og har en rekke hytter og betjente campingsteder nær munningen av elva Tidal River.

## Camping
Tidal River Campground har 484 camping- og bobilplasser (inkludert tolv elektrifiserte plasser) som ligger nær stranda og elva. Det finnes også elleve mer avsidesliggende campingplasser som kun kan nås til fots.

Tidal River har kapasitet på over 2000 mennesker. Det finnes også et besøkssenter her som er åpent daglig, et landhandleri som selger grunnleggende dagligvarer, og takeaway-mat. En utekino ble etablert her på slutten av 1940-tallet.

## Dyreliv

Wilsons Promontory nasjonalpark har et bredt spekter av dyrearter, inkludert kenguruer, vombater, maurpiggsvin, emuer, en rekke mindre pungdyr og mange fuglearter, blant annet rosellaer. Dyrelivet er generelt sett vant med mennesker, og mange av dyra vil oppsøke mennesker uoppfordret.

## Fotturer
Parken har en rekke forskjellige turstier av ulike vanskelighetsgrader. Det finnes alt fra korte spaserturer ned til stranda, til lengre turer på to dager eller mer. Det finnes overnattingsmuligheter som kan kombineres med disse lengre turene.

### Mount Oberon
Mount Oberon er et populært turmål. Turen begynner vanligvis fra parkeringa ved Telegraph Saddle, som er omtrent halvveis opp i fjellet. Derfra følger man en kjørevei til toppen av Mount Oberons. Noen trappetrinn nedenfor toppens steinete utspring fører til et utsiktspunkt over Tidal River, kysten og de nærliggende øyene.

## Referanser
5 Huayuan Street

***5 Huayuan Street*** (originaltittel: *Hua yuan jie wu hao*) er en kinesisk dramafilm fra 1984 regissert av Jiang Shusen og Shi Zhao. Filmen handler om en eldre partisekretær som skal pensjonere seg. Men før han slutter må han av avgjøre hvem som skal bli hans etterfølger. Valget står mellom en radial reformist og en slu viseborgermester. Ledende roller spilles av Li Moran, Pang Xueqin og Cunren Wang.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (delt med flere filmer).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monanus

***Monanus*** er en slekt av biller som tidligere ble regnet som en underfamilie av flatbiller (Cucujidae). Det norske navnet på familien kan være litt misvisende da de artene man oftest treffer på lever på lagrede matvarer innendørs. 

## Utseende
Små (1,3 – 5,5&nbsp;mm), flate, avlange og parallellsidige biller. Oversiden er fint hårete og matt, og de er som oftest brunlige på farge. **Hodet** er stort, omtrent så bredt som brystskjoldet, med små, runde fasettøyne. Antennene er 11-leddete, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, med en tre-leddet klubbe. **Brystskjoldet** (pronotum) har markerte hjørner og er litt lengre enn bredt. **Dekkvingene** er avlange, med punktrekker. **Beina** er vanligvis forholdsvis korte, med fem-leddete føtter der det fjerde leddet er svært lite og lett å overse (pseudotetramere føtter). Det tredje fotleddet er tolappet.

## Levevis
Artene lever under barken på døde trær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **[[skogflatbiller]]**, Silvanidae
****** Underfamilien Skogflatbiller, Silvaninae
******* Slekten  ***Monanus*** Sharp, 1879
### Liste over artene

* *[[Monanus albertisi]]* (Grouvelle, 1883)
* *[[Monanus antennatus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus bisinuatus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus bouchardi]]* (Grouvelle, 1912)
* *[[Monanus brevicornis]]* Blackburn, 1885
* *[[Monanus cairnsensis]]* Blackburn, 1908
* *[[Monanus concinnulus]]* (Walker, 1858)
* *[[Monanus crenatus]]* Sharp, 1879
* *[[Monanus denticulatus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus discoidalis]]* Grouvelle, 1913
* *[[Monanus horni]]* Grouvelle, 1902
* *[[Monanus insolitus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus longicornis]]* (Grouvelle, 1892)
* *[[Monanus longipennis]]* (Grouvelle, 1912)
* *[[Monanus malaicus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus monticola]]* (Blackburn, 1891)
* *[[Monanus ornatus]]* Grouvelle, 1914
* *[[Monanus punctatus]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus raffrayi]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus rambicus]]* Pal, 1982
* *[[Monanus rugosus]]* (Grouvelle, 1883)
* *[[Monanus telephanoides]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus temporalis]]* Grouvelle, 1912
* *[[Monanus villosus]]* Grouvelle, 1912

## Referanser




## Kilder
* Thomas, M.C. 2005. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (Family Silvanidae). http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/chklist5.htm

## Eksterne lenker
*
George Kistiakowski

**George Kistiakowski** (1900–1982) var en russisk-ukrainsk forsker i fysikalsk kjemi og sprengningsekspert. Han deltok i Manhattan-prosjektet som utviklet den første atombomben. 

I filmen *[[Oppenheimer (film)|Oppenheimer]]* ble han fremstilt av skuespiller Trond Fausa Aurvåg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pramila Patten

**Pramila Patten** (født 1958) er en mauritansk jurist og forkjemper for kvinners rettigheter.

Hun har sin utdannelse fra University of London og King’s College i Cambridge.

Patten ble i 2017 utnevnt til FNs spesialutsending for seksuell vold i konfliktområder. Før dette hadde hun arbeidet for FNs kvinnekonvensjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leopoldo Ndakalako

**Leopoldo Ndakalako** (født 13. desember 1968 i Ohakaonde sør i Portugisisk Angola) er en angolansk geistlig og katolsk biskop av Menongue.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Leopoldo Ndakalako deltok på forberedende kurs (*[[propedeuticum]]*) for prestekandidater i Lubango og studerte deretter filosofi ved seminaret i Huambo *(Seminário maior Cristo Rei)* fra 1989 til 1993. Han fullførte teologistudiene fra 1994 til 1997 ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma.

### Prest
Den 14. desember 1997 ble han presteviet for bispedømmet Ondjiva.

Deretter var han først viserektor for propedeuticum og kapellan ved katedralen i Ondjiva. Fra 1999 til 2003 studerte han igjen ved *[[Urbaniana]]* og tok doktorgrad i filosofi. Deretter fungerte han som rektor for propedeuticum frem til 2016. Fra 2012 til 2017 var han biskoppelig vikar for sjelesorg og siden 2017 generalvikar for bispedømmet Ondjiva.

### Biskop av Menongue
Den 19. mars 2019 utnevnte pave Frans ham til biskop av Menongue. Den apostoliske nuntius til Angola, erkebiskop Petar Rajič, ordinerte ham til biskop i Ondjiva den 12. mai samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Luanda, Filomeno Vieira Dias, og biskopen av Ondjiva, Pio Hipunyati. Innsettelsen i bispedømmet Menongue fant sted den 26. mai 2019.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1827
* Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823–1896) *1857
* Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806–1892) *1868
* Kardinal Gaetano Alimonda (1818–1891) *1877
* Kardinal Agostino Richelmy (1850–1923) *1886
* Biskop Giuseppe Castelli (1871–1943) *1911
* Biskop Gaudenzio Binaschi (1883–1968) *1930
* Erkebiskop Albino Mensa (1916–1998) *1960
* Kardinal Tarcisio Bertone (1934–) *1991
* Erkebiskop Petar Antun Rajič (1959–) *2010
* Biskop *Leopoldo Ndakalako* (1968- ) *2019

## Referanser
Kniplia Pukkverk (band)

**Kniplia Pukkverk** (band) var en norsk musikkgruppe innen sjangeren visefolk, singer/ songwriter, countryfolk.   

## Diskografi
* *[[Kniplia Pukkverk]]* – 
* *[[Fest i Kniplia]]* – 

## Medlemmer
* Jan Sjølie – bass
* Vidar Ranvik Gunhildrud – sang, gitar, kor, munnspill
* Stein Ove Berg – sang, banjo, gitar, melodica, munnspill, låtskriver
* Ingar Helgesen – sang, gitar, kor, tekniker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
UKEkoret Optimum

**UKEkoret Optimum** er et blandet kor, stiftet i 1983 i Bergen, og springer ut av Studentforeningen ved Norges handelshøyskole, NHHS. 

Koret består av mellom 20 og 25 sangere, fordelt på fire stemmegrupper, samt en dirigent. Korets medlemmer rekrutteres primært fra studentmassen ved NHH, men har fra tid til annen også inkludert studenter fra UiB og HVL.

Koret drifter også baren OP, som er en av barene på utestedet Kjelleren.

## Dirigenter
* 2020: Daniel Berlin 
* 2021: Johanne Thoen Hansen 
* 2022, vår: Mari Sørensen 
* 2022, høst: Max Hammergren 
* 2023: Max Hammergren 
* 2024: Alexandra Wetterhus Wolff

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* UKEkoret Optimum hos StudentBergen
Omar Shiha

**Omar Mohamed Shiha** (født 1999) er en norsk bokser som representerer Oslo Bokseklubb.

Han vant tre NM-gull i perioden 2020–2025.

Shiha er deltok i Sommer-OL 2024 i Paris, der han tapte 8-delsfinalen mot Bakhodir Jalolov.

## NM-gull

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Nekkøytåa naturreservat

**Nekkøytåa naturreservat** består av tre områder mellom Florø og Reksta i Kinn kommune. Området ble vernet 28. mai 1993 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å gje sjøfuglane gode og trygge livsvilkår, og å ta vare på ein viktig hekkelokalitet for sjøfugl med naturleg tilhøyrande vegetasjon og dyreliv.» 

Påviste hekkende arter inkluderer sildemåse, gråmåse, grågås, ærfugl, siland, tjeld, rødstilk, småspove, enkeltbekkasin, steinvender, fiskemåse og svartbak.

## Referanser
Victoria Ocampo

**Ramona ''Victoria'' Epifania Ocampo** (født 7. april 1890 i Buenos Aires i Argentina, død 27. januar 1979 i Buenos Aires) var en argentinsk forfatterinne.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Victoria Ocampo vokste opp i en formuende familie i Buenos Aires og ble utdannet i hjemmet av en fransk privatlærer. Hennes familie var motstandere av formell utdannelse for kvinnwr, men det påstås i en biografi at hun ved et besøk for familien i Paris 1906–1907 som 17-åring ble tillatt å overvære forelesninger på Sorbonne og på Collège de France, blant andre av Henri Bergson. 

Hun giftet seg i 1912 med Bernando (Monaco) de Estrada. Paret skilte seg i 1920, hvorpå han i 13 år hadde et forhold til den tidligere ektemannens søskenbarn, diplomaten Julián Martínez. 
### Forfatter
Hun debuterte, på fransk, med *De Francesca à Beatrice* (1923?), en essaybok om Dantes Den menneskelige komedie. 

I 1931 grunnla hun tidskriftet *Sur*, Latin-Amerikas på sin tid mest betydningsfulle litteraturmagasin. *Sur* publiserte blant andrt Jorge Luis Borges, Eduardo Mallea, Ernesto Sabato, Adolfo Bioy Casares, Julio Cortázar, José Ortega y Gasset, Albert Camus, Pierre Drieu La Rochelle, Gabriela Mistral og Alfonso Reyes.

Under andre verdenskrig støttet hun og var medredaktør fra Argentina for den franskspråklige anti-nazistiske *Lettres Francaises*. 

I 1953 var hun en kort tid fengslet som åpen motstander av Juan Domingo Peróns regime. Hun ble i 1976, som første kvinne, medlem av Argentinas akademi for litteratur. 

Hennes bosted fra 1940 i San Isidro utenfor Buenos Aires, Villa Ocampo, var på hennes tid et samlingssted for både argentinske og utenlandske forfattere, og ble i 2010 åpnet som et kultursentrum.

## Verker
### Essays
* *De Francesca a Beatrice*. Madrid: Revista de Occidente, 1924.
* *Domingos en Hyde Park*. Buenos Aires: Sur, 1936.
* *San Isidro*. Buenos Aires: Sur, 1941 (med et dikt av Silvina Ocampo og 68 fotos av Gustav Torlichent).
* *338171 T.E.* Buenos Aires: Sur, 1942 (omr Lawrence av Arabia).
* *El viajero y una de sus sombras (Keyserling en mis memorias)*. Buenos Aires: Sudamericana, 1951.
* *Virginia Woolf en su diario*. Buenos Aires: Sur, 1954.
* *Habla el algarrobo (Luz y sonido)*. Buenos Aires: Sur, 1960.
* *Dostoievski-Camus: Los poseídos*. Buenos Aires: Losada, 1960.
* *Tagore en las barrancas de San Isidro*. Buenos Aires: Sur, 1961.
* *Juan Sebastian Bach*: el hombre. Sur, august 1964.
* *Diálogo con Borges*. Buenos Aires: Sur, 1969.
* *Diálogo con Mallea*. Buenos Aires: Sur, 1969.
* *Testimonios* (10 bind, 1935–77), dermed ble hun forløper for sjangeren i Latin-Amerika (jfr. senere Elena Poniatowska, Rigoberta Menchú etc.)

### Selvbiografi
* *Autobiografía* (6 bind, 1979–1984)
* *Mein Leben ist mein Werk. Eine Biographie in Selbstzeugnissen.* Herausgegeben, übersetzt u. kommentiert von Renate Kroll. Aufbau Verlag, Berlin 2010, ISBN 978-3-351-02724-7.

## Referanser
Melsætten

**Melsætten** er en gammel ætt fra dagens Rosendal i Hardanger, hvis navn kommer av de gamle storgårdene Mel, Hatteberg og Eik som ligger der Baroniet i Rosendal ligger i dag. Ætten var foruten Hatteberg og Mel tett knyttet til Norheimsund og Aga. Melsætten ble lenge omtalt som de eldre Galtunger, men selv brukte de navnet *Galte* og *av Mel*.  

Melsættens mannslinje strekker seg like inn i sagalitteraturen, og slekten var sentral i å få skrevet flere av sagaene vi kjenner som Norges tidligste historie. Selv hevder Melsætten å nedstamme fra Tore Teiande og Ålof Årbot og derav fra den eldgamle Fornjot grunnet genealogien i Orknøyingenes saga, men den første sikre forfaderen i mannslinjen er Gaut på Ornes (ca. 1100-1160). Før ble det fortalt at ætten stammet fra Ænes i Hardanger heller enn Ornes i Sogn, men dette beror på en feiloversettelse av P. A. Munch. 

Det ble lenge hevdet av historikere at den eldre Galteætten var utdødd, men dette er lokalt bestridt i Hardangerfjorden, der mange familier stolt regner sin avstamning fra de gamle lendmenn på Mel. Misforståelsen grunner i at mannslinjens sysselmann på Færøyene Greip Ivarsson Galte av Mel (ca. 1355–1400) i 1399 pantsatte store deler av Galtegodset til riksråd og slektning Gaute Eiriksson, den Galte som døde uten egne barn i 1412. Mannslinjen til Greip overlevde.  

#### Under Dansketiden
Greip Ivarssons etterkommere brukte 15- og 1600-tallet på å gjøre opprør mot danskene, da med nok motgang til at de endte med retur til Hardanger samt tunge bøter hver gang. Bøndene i fjordarmene ble skattlagt til det ulovlige. Vi kan lese at i 1663 blir Greip Ivarssons tipp-tipp-tipp-oldebarn lagrettemann Vigleik Torsteinsson (1596-1665) dømt for å ha *ophidzet Almuen til Motuillighed*, hvis dom ble opphevet på Tingstuen i Bergen 22. mai 1665, da meddommerne nekter for å ha kjennskap til dommen, ikke hadde satt seglene sine under samt at flere av de påståtte meddommerne var i Bergen da dommen ble til. Dette ble sagt å ha forårsaket en skandale i sin samtid. 

Den yngre slekten Galtung på Torsnes fikk adelsbrev i 1646/48, og er derfor å regne som brevadel. Melsætten stammer fra før Reformasjonen i 1536/37 og Danskeveldet (1380-1814), og er derfor å regne som uradel. De eldre og yngre Galtungene kjente godt til hverandre i generasjoner, og har gått ned i lokalhistorien som bitre fiender. Dette kommer til uttrykk gjennom storparten av 1600-tallet, da Melsættens mannslinjes Greip Vigleikssons (1650-1739) svigerfar *Brattabøkongen* Berge Larsson (1636-1713) lånte store summer til de yngre Galtungene mot part i jorden deres. Selv kalte Melsætten bare de yngre Galtungene *Torsnesfolket* ettersom de bodde på Torsnes. Slik hjalp Berge Larsson både seg selv og andre med å kjøpe tilbake gårdene sine."Han skal ha gjort narr av Galtung-ætta på Torsnes som tok mot dansk adelskap, for sjølv hadde han god nok adelskap heime, påstod han."

## Referanser
Crash Bandicoot (videospill fra 1996)

***Crash Bandicoot*** er et videospill som kom ut i 1996 til Playstation.

Spillet var det første spillet i Crash Bandicoot-serien.

Spillet handler om Crash Bandicoot som skal redde kjæresten sin Tawna fra Doctor Neo Cortex.

## Handling
På tre øyer 480&nbsp;km vest for Tasmania muterer Docotor Neo Cortex og Dr. Nitrus Brio dyr ved bruk av «Evolvo Ray» (evolusjonsstråle) for å bruke dem som medhjelpere til å ta over verden, blant en av disse dyrene er en av dem en punggrevlinig (Bandicoot) kalt Crash, som ønsker vil ha som generalen av armeen sin. Dagen før Crash skal inn i «Cortex Vortex» en maskin som skal hjernevaske han, blir han forelsket i en dame punggrevling kalt Tawna. Cortex Vortex maskin får tekniske problemer når den skal hjernevaske Crash, og Crash rømmer fra Cortex' slott ved å hoppe ut av vinduet og lander på stranda.

Siden Crash rømte har Cortex tenkt å bruke Tawna istedet. Crash våkner opp på stranda og bestemmer seg for å redde Tawna og stoppe Cortex.

På veien til Cortex konfronterer Crash mange bosser som også er muterte dyr.

## Gameplay
Spillet er et 3D-spill der kamera er fast i en posisjon.

## Remake
30. juni 2017 fikk spillet en remake kalt *[[Crash N'Sane Trilogy|Crash Bandicoot N. Sane Trilogy]]* som kom ut til Playstation 4, og 29. juni 2018 til Nintendo Switch, Xbox One og PC.

## Eksterne lenker
*
Monika Rubin

**Monika Rubin** (født 1987) er en dansk lege og politiker for Moderaterne. Hun ble innvalgt til Folketinget fra Københavns omegns storkrets fra 1. november 2022. Rubin var førstekandidat for partiet i valgkretsen til Folketingsvalget 2022 og fikk  personlige stemmer.

## Referanser
 
 


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Renata Tebaldi

**Renata Tebaldi** (1922–2004) var en italiensk operasangerinne (lyrisk-dramatisk sopran), regnet som en av de største italienske sangerinnene på 1900-tallet.

## Liv og virke
Renata Tebaldi ble født den 1. februar 1922 i Pesaro i Italia. Hun var datter av en orkestermusiker. Til tross for alvorlige sykdommer – hun fikk polio som barn – og familiens fattigdom, kunne hun studere sang ved konservatoriet i Parma, etter først å ha ønsket å bli pianist. Hun debuterte i 1944. Etter andre verdenskrig ble hun oppdaget som sopran av dirigenten Arturo Toscanini, promotert og engasjert på  La Scala i Milano, hvor hun medvirket i en berømt konsert i 1946 for å markere gjenåpningen av operahuset etter oppussing på grunn av krigen.

Det kom til kiving innen stemmegruppene, med Maria Callas, som også var engasjert på *La Scala*.Det endte med at Renata Tebaldi flyttet til USA.

Hun hadde en velbalansert lyrisk-dramatisk sopranrøst, en såkalt *[[lirico spinto]]*, som var spesielt egnet for for eksempel flertallet av Giuseppe Verdis og Giacomo Puccinis store sopranpartier. I siste halvdel av karrieren ble hun vokalt betraktet som en «Falcon», en sopran som ikke har diskant C, naturlig nok i vokalområdet. Men selv under disse forholdene fortsatte karrieren med suksess.

Toscanini kalte hennes stemme *la voce d'angelo* (=englestemmen), og La Scala musikkdirektør Riccardo Muti kalte henne «en av de største utøverne med en av de mest ekstraordinære stemmene innen operafeltet».

Etter noen mindre vellykkede opptredener (i en av hennes hovedroller) som *[[Desdemona]]* i Verdis *[[Otello]]* på Metropolitan Opera, siste gang 8. januar 1973, ble hun tilbudt ytterligere engasjement utelukkende som mezzosopran. Tebaldi takket nei, og operakarrieren hennes var med det stort sett over. Etter det viet Tebaldi seg til en lang og innholdsrik konsertkarriere.

Tebaldi sang slavejenta *Liú*s rolle i Puccinis *[[Turandot]]* i Erich Leinsdorfs berømte Roma-innspilling fra 1959 mot Birgit Nilsson og Jussi Björling. Flertallet av Renata Tebaldis innspillinger teller tradisjonelt som milepæler i operadiskografien og som referanse for påfølgende innspillinger.

Hennes siste opptreden med sang var i 1976 på *La Scala* i Milano.

## Død
Hun døde etter lengre sykdom den 19. desember 2004 i sitt hjem i San Marino.

Den 7. juni 2014 ble *Museo Renata Tebaldi* åpnet i Busseto.

## Litteratur
* Stinchelli, *Greatest stars of the opera*. New, rev. 3. ed., Roma: Gremese, 2002. s. 13, 78, 80, 81, 82, 86, 136, 160, 230, 234. .
* Sørensen, *Operalexikonet*. Stockholm: Forum, 1993. S. 560. .
* Åstrand (red), *Sohlmans musiklexikon*. 2., rev. och utökade uppl., 1979. Partiell-Øyen. s. 595-596. .
* Casanova, *Tebaldi. The voice of an angel*. A biography. Dallas. Baskerville, 1995. (Oversatt fra engelsk).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gabon under Sommer-OL 2024

**[[Gabon]]** deltok under Sommer-OL 2024 i Paris i Frankrike i perioden 26. juli til 11. august 2024. De vant ingen medaljer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profilside på olympics.com
Sharon Cherop

**Sharon Jemutai Cherop** (født 1984) er en kenyansk maratonløper.

Cherop utmerket seg tidlig som et talent på langdistanse, og allerede som 16-åring løp hun inn til bronse på 5 000 meter under Junior-VM i friidrett 2000. Under VM i friidrett 2011 tok hun bronse på maraton, kun slått av sine landskvinner Edna Kiplagat og Priscah Jeptoo.

Hun vant Hamburg Marathon og Toronto Waterfront Marathon i 2010, Boston Marathon i 2012, og Milano Marathon i 2023.

Cherop var gift med maratonløperen Mathew Boen, men gikk i 2022 rettens vei for å få utløst skilsmisse etter å ha hevdet å ha blitt truet på livet av ham. De har fire barn sammen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ela Gandhi

**Ela Gandhi** (født 1940) er en sørafrikansk politiker som representerer African National Congress (ANC). Hun er av indisk avstamming og er barnebarn av Mahatma Gandhi.

Under apartheid ble Gandhi nektet å drive politisk virksomhet og ble plassert i husarrest i ni år.

Fra 1994 til 2004 satt Gandhi i det sørafrikanske parlamentet.

Hun var gift med ANC-politikerMewa Ramgobin som døde i 2016. I 2021 ble deres datter Ashish Lata Ramgobin kjent skyldig i grovt bedrageri og dømt til syv års fengsel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bertha Spafford Vester

**Bertha Spafford Vester** (1878–1968) var grunnlegger av Spafford Children’s Center i Jerusalem.

Berthas foreldre var norskfødte Anne Tobine Larsen Øglende og amerikanske Horatio Spafford. Hun ble født i Chicago, men da hun var tre år gammel emigrerte foreldrene til Jerusalem hvor de etablerte American Colony.

Hun giftet seg i 1904 med Frederick Vester. Da moren døde ble Bertha sentral i den videre driften av kolonien.

## Referanser
Eikefjordholmane naturreservat

**Eikefjordholmane naturreservat** består av tre områder med holmer innerst i Eikefjorden i Kinn kommune. Området ble vernet 28. mai 1993 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er: 

## Referanser
Hannah Pick-Goslar

**Hannah Elisabeth Pick-Goslar** (1928–2022) var en tysk-født israelsk sykepleier og holocaustoverlever.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Hannah ble født i Berlin-Tiergarten som det eldste av barna til Hans Goslar og Ruth Judith Klee. Begge var av jødisk slekt og faren var en høytstående embetsmann. 
### Landflyktighet
Nazistenes overtakelse av makten i 1933 tvang ham imidlertid til å forlate sitt virke i Tyskland, og etter først å ha søkt arbeid i England uten hell, slo han seg ned i Amsterdam med familien. Her ble de sterkt knyttet til familien Frank, og Hannah og Anne Frank var skolevenninner. I Anne Franks dagbok er Hannah omtalt som *Lies*. De ble også venninner av Sanne Ledermann, Ilse Wagner and Jacqueline van Maarsen. I 1940 ble Hannahs lillesøster Rachel Gabriela Ida («Gabi») født, og i 1942 døde moren da hun skulle føde familiens tredje barn som også døde.
### I konsentrasjonsleirer
I juni 1943 ble familien Goslar arrestert og sendt til transittleiren Westerbork som ligger i øst i Nederland. Hannahs bestefar døde der i november av et hjerteattakk. 

I februar ble familien sendt videre til Bergen-Belsen hvor Hannah ble gjenforent med sin venninne Anne Frank. De var imidlertid plassert i to adskilte avdelinger, angivelig grunnet Goslar-familiens palestinske pass. De klarte å kommunisere med hverandre gjennom gjerdet, og Hannah skjønte at venninnens helsetilstand var prekær. Hun klarte på et tidspunkt å kaste over en pakke med mat og sokker til henne, men Anne døde av tyfus kort tid etter denne hendelsen som er antatt å ha funnet sted i februar eller mars 1945. 15. april ble leiren frigjort av britiske styrker.

Hannah og Gabi overlevde fjorten måneder i Bergen-Belsen. 
### Til Palestinamandatet og Israel
I 1947 fikk Hannah tillatelse til å reise til Palestina hvor hun lærte seg det hebraiske språket og studerte for å bli sykepleier. Hun arbeidet senere ved sykehuset *Bikkur Holim*.

Hun giftet seg med legen Walter Pinchas Pick, og sammen fikk de tre barn, elleve barnebarn og trettien oldebarn. Hun karaktiserte sin livskraftige etterslekt som sin «hevn over Hitler».

Gjennom sitt liv ble hun et viktig vitne om de grusomme lidelsene jødene ble utsatt for under holocaust. 

I 2021 kom filmen *Anne Frank, min bestevenninne* som portretterte Hannahs opplevelser under andre verdenskrig. Filmen var basert på boka *Minner om Anne Frank* skrevet av Alison Leslie Gold i 1997.

## Referanser
Sophia Taylor Griswold

**Sophia Paulina Taylor Griswold** (1828–1903) var en canadisk salmedikter.

Griswold er kjent for salmen *Tenderly guide us, O Shepherd of Love*. Denne er oversatt til norsk med tittelen *Led oss, vår hyrde, så kjærlig og god*, senere revidert til *Led oss, vår hyrde, og vis oss din vei*.

## Referanser