Leeds United FC i 1991-92

Leeds gikk inn i sin andre sesong etter opprykket fra 2. divisjon i 1990 med målsetning om å forbedre forrige sesongs fjerdeplass.
Administrerende direktør Bill Fotherby, som hadde bygget gode relasjoner til det lokale næringslivet, lykkes overbevise sponsorene om å bidra med midler til å forsterke laget. Under sesongoppkjøringen brøt Leeds klubbens rekord for høyeste betalte overgangssum to ganger på to dager med kjøpene av Tony Dorigo og Rodney Wallace. Landslagsback Dorigo var kjøpt inn fra  for å løse lagets problem på venstreback, mens den raske og bevegelige U21-landslagsspissen Wallace var kjøpt fra  for å utfylle storvokste Lee Chapman i angrep. Også den målfarlige landslagsspilleren Steve Hodge var hentet fra  for en anselig overgangssum for å styrke bredden på midtbanen.

Leeds stilte en solid førsteellever. Sett i forhold til konkurrentene manglet imidlertid spillerstallen bredde. Men laget fikk tidlig flyt og unngikk skader av betydning. Laget var stabilt og førsteelleveren holdt seg stort sett inntakt gjennom sesongen.

Manager Howard Wilkinson styrte et disiplinert, robust og hardtarbeidende lag med en direkte spillestil. Midtbanekvartetten Strachan, McAllister, Batty og Speed utgjorde lagets sterkeste lagdel og var fullt på høyde med konkurrentenes, om ikke ligaens aller beste. De angrepsvillige sidebackene Sterland og Dorigo benyttet enhver anledning til å bidra offensivt for å skape overtall på flankene og slå innlegg mot den oppofrende tankspissen Lee Chapman. Strategien med å spille raskt og ofte inn i motstanderens straffefelt, og kjempe hardt om andreballen ga resultater. Allerede i midtveis i september hadde Wilkinsons menn inntatt andreplassen på tabellen i det som tidlig utviklet seg til et kappløp mellom Leeds og  om seriemesterskapet.

I romjula møttes Leeds og Manchester United først i et ligaoppgjør som endte med poengdeling, før de i første halvdel av januar møttes både i FA-cupen og Ligacupen med en ukes mellomrom. Ikke nok med at Manchester United gikk seirende ut av begge cup-oppgjørene, brakk Lee Chapman håndleddet i FA-cup-tapet. Innimellom cupmøtene mot Manchester Utd, viste Leeds styrke ved å vinne hele 6-1 på bortebane over  som før ligakampen befant seg på tredjeplass på tabellen.

I Chapmans skadefravær hentet Wilkinson inn den franske landslagsspissen Eric Cantona på lån ut sesongen.

Manchester Uniteds avansementer i de hjemlige cupene og Cupvinnercupen førte til at de endte opp med hengekamper i ligaen og et tettere kampprogram. Mot slutten av sesongen viste Leeds seg mer stabile, i det Manchester United avga poeng i mange av hengekampene sine.
I nest siste seriekamp, mot  på bortebane, sikret Leeds seg seriemesterskapet da hjemmelagets midtstopper Brian Gayle avgjorde kampen i favør av Leeds med et selvmål.

Ligatriumfen var klubbens første seriemesterskap på atten år. Leeds markerte seg også som det eneste laget i de fire øverste divisjonene som gikk hele sesongen ubeseiret på hjemmebane.

Juniorlaget røk ut av FA Youth Cup allerede i andre runde etter tap mot .

## Tabell

## Kamper
### 1. divisjon

### FA-cup

### Rumbelows League Cup

### Full Members Cup

### Treningskamper

## Spillerstatistikk

## Overganger

## Spillere på landslag
 

 England U16

 

 

 

 Irland U21

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker