open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arvid Sundby

**Arvid Sundby** (født 23. april 1901, død 12. april 1999) var en norsk arkitekt. Som mangeårig leder av NSB Arkitektkontor (1947-1971) hadde han stor innflytelse på norsk jernbanearkitektur i etterkrigstiden. 

Sundby var utdannet ved Technische Hochschule i Karlsruhe i 1924.

### Jernbanearkitekt
Sundby tegnet en rekke ulike bygningstyper knyttet til jernbanen, som stasjonsbygninger, verksteder, lokstaller, vokterboliger og velferdshus. Som leder av Arkitektkontoret sto han bak en mengde bygninger på strekningene anlagt etter andre verdenskrig, sørlig på nordre del av Nordlandsbanen, som Røkland stasjonsbygning med lokstall og vokterbolig, Bodø stasjonsbygning, godshus og lokstall, Støver stasjon, Oteråga stasjon, Valnesfjord stasjon, godshus og hybelhus på Fauske stasjon. 

Sørpå sto han bak utvidelsen av Dombås stasjon i 1956, som fikk eget tilbygg for restauranten. Godshusene på Lillehammer (1950) og Åndalsnes (1962) er også Sundbys verk.

### Andre arbeider
Stilmessig beveget Sundby seg gjennom årene fra historisme (nyrenessanse, nybarokk) over mot funksjonalisme. Et eksempel er Stensgata 11 på Fagerborg i Oslo, en stor leiegård i funksjonalistisk stil fra 1936. Sundby samarbeidet med Arnstein Arneberg om det store funksjonalistiske forretningsbygget i Stortingsgaten 12 i Oslo, som sto ferdig i 1934. I Oslo tegnet han også det store industrianlegget til Jordan-fabrikken på Løren, som sto ferdig i 1933. 

## Verker i utvalg
(Årstallene for stasjoner er byggeåret; disse kan avvike fra åpningsåret for aktuell stasjon og banestrekning.)
* Bodø stasjon, (1962) - stasjonsbygning, lokstall, godshus og vokterbolig
* Støver stasjon (1961) - Røkland stasjon med stasjonsbygning, lokstall og vokterbolig (1955), Oteråga stasjon (1957), Tverrlandet stasjon (1957), Valnesfjord stasjon (1957),
* Fauske stasjon - Stasjonsbygning, hybelhus, godshus og lokstall (1958)
* Dombås stasjon - utvidelse (1956).
* Koppang stasjon - ny stasjonsbygning (1959) - sammen med Ina Backer
* Porsgrunn stasjon - ny stasjonsbygning (1960)
* Åndalsnes stasjon - godshus (1962) - revet ca. 2005.
* Stortingsgaten 12 - forretningsbygg i Oslo (1934) - med Arnstein Arneberg
* Stensgata 11, Fagerborg i Oslo, funksjonalistisk leiegård (1936). 
* Jordans børstefabrikk med produksjonshall, verksteder, lager, bestyrerbygning m.m. Løren i Oslo (1933) (revet 2020)





## Kilder




## Litteratur
*
Škoda Slavia

**Škoda Slavia** er en småbil (B-segmentet) produsert av Škoda Auto hovedsakelig for det indiske markedet. Den ble introdusert i november 2021 og har blitt produsert siden 2022. Den er basert på Volkswagen Virtus sedan.

Slavia er tilgjengelig med to turboladede bensinmotorer, det minste alternativet er en 1,0 liters tresylindret motor som yter 85 kW (113 hk) og har en sekstrinns manuell eller en sekstrinns automatisk girkasse. Det kraftigere alternativet er en 1,5 liters firesylindret motor 110 kW (148 hk) som har enten en sekstrinns manuell eller en syvtrinns DSG-girkasse. 1,5 er også utstyrt med sylinderdeaktiverings&shy;teknologi.

## Referanser
Fredrik Dversnes

**Fredrik Dversnes** (født 1997) er en norsk landeveissyklist som sykler for Uno-X Pro Cycling Team. Han ble norgemester i landeveisritt i 2023.

## Meritter
### Landevei

;2021
:Tour of Rhodes
::Sammenlagt
:Arctic Race of Norway
::Klatretrøyen

;2023
:La Route Adélie de Vitré
:4. etappe, Région Pays de la Loire Tour
:Norsk mester i landeveisritt

;2024
:1. etappe, Tour du Poitou-Charentes en Nouvelle Aquitaine

;2025
:5. etappe, Tirreno–Adriatico
:4. etappe, Arctic Race of Norway

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Megops

***Megops*** er en gruppe av biller som hører til familien snutebiller (Curculionidae)..

## Utseende
Små til middelsstore, avlange snutebiller, som oftest svarte med hvite eller gule tegninger dannet av tette, nedliggende skjell. **Snuten** er lang, slank og krum og normalt rettet mer eller mindre nedover. Antennene sitter festet i snutens ytre halvdel, ofte nær spissen. De er middels lange, knebøyde, og antenneskaftet (det innerste leddet) er noe kølleformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet, bakerst like bredt som dekkvingene, og sterkt punktert. **Dekkvingene** har tydelige punktrader, og **beina** er temmelig korte.

## Levevis
Artene i denne slekter lever på planter i pepperfamilien (Pipercaea).

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.

## Systematisk inndeling
Arten blir ofte plassert i slekten *[[Peridinetus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[glanssnutebiller]], [[Baridinae]]** Schönherr, 1839
******* Stammen Peridinetini Lacordaire, 1866
******** Slekten ***Megops*** Schönherr, 1844 
********* *[[Megops lineola]]* T.Kirsch, 1875
********* *[[Megops morosa]]* C.J.Schönherr, 1844

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hvite løgner (film)

***Hvite løgner*** (originaltittel: *Incompreso*) er en italiensk dramafilm fra 1966 regissert av Luigi Comencini.

## Handling
John Duncombe, den britiske konsulen i Firenze, kommer hjem fra sin kones begravelse til sine to barn i Italia, som ikke er klar over morens bortgang. Han velger å fortelle sin eldste sønn, Andrea, men skjuler sannheten for sin sykelig yngre sønn, Milo.

## Roller
* Anthony Quayle - John Duncombe
* Stefano Colagrande - Andrew (Andrea)
* Simone Giannozzi - Miles (Milo)
* John Sharp - onkel William
* Adriana Facchetti - Luisa
* Anna Maria Nardini - liten pike i kino
* Silla Bettini - judolærer
* Rino Benini - Casimirio
* Giorgia Moll - Judy
* Graziella Granata  Dora

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Calosirus

***Calosirus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller. 

## Utseende
Små (ofte 2 – 3&nbsp;mm), sterkt hvelvede, ovale snutebiller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte delvis dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

## Levevis
Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene minerer inne i stenglene, særlig på planter i skjermplantefamilien. Av og til kan det dannes en galle.

Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[småsnutebiller]], [[Ceutorhynchinae]]** Gistel, 1856
******* Stammen **[[Ceutorhynchini]]** Gistel, 1856
******** Slekten *[[Calosirus]]* C. G. Thomson, 1859
********* *[[Calosirus apicalis]]* (Gyllenhal, 1827) - finnes i Norge, ved Oslofjorden
********* *[[Calosirus kwoni]]* Korotyaev & Hong, 2004
********* *[[Calosirus ovulum]]* Korotyaev, 1996
********* *[[Calosirus oxystoma]]* Korotyaev, 2004
********* *[[Calosirus terminatus]]* (J.F.W.Herbst, 1795)

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Škoda Rapid

**Škoda Rapid** er et navn brukt av den tsjekkiske bilprodusenten Škoda Auto på flere forskjellige bilmodeller:

* Škoda 420 Rapid (1934–1935)
* Škoda Rapid (1935–47), en sedan
* Škoda Rapid (1984–90), todørs coupé
* Škoda Rapid (2011–2021), India, indisk bygget versjon basert på 2010 Volkswagen Vento
* Škoda Rapid (2012), femdørs kombi, femdørs liftback og 4 dørs sedan

## 420 Rapid (1934–1935)
Škoda brukte Rapid-navnet først på en versjon av sin 1195 cc Popular Type 920 laget i 1934–35.
Skoda 420 Rapid 1.jpg|Škoda 420 Rapid, 1934


## Rapid (1935–47)
Škoda Rapid er en mellomstor bil som ble laget av Škoda fra 1935 til 1947. Rapid Type 901 har en 1386 cc sideventilert motor og ble bygget 1935–38. Den ble etterfulgt av Rapid OHV (Type 922) som har en 1558 cc overliggende skyvstangsmotor og ble bygget 1938–47.

Det var også en sekssylindret søster-modell, Škoda Rapid Six (Type 910), med en 1.961 cc-motor, som ble lansert i 1935.

Old Skoda Rapid 2.jpg|Škoda Rapid, 1935
Paris - Retromobile 2012 - Skoda Rapid II - 001.jpg|Škoda Rapid to-seter kabriolet 
Škoda Rapid OHV at Legendy 2018 in Prague.jpg|Škoda Rapid, 1940


## Rapid (1984–90)
Škoda Rapid er en sportskupé designet og bygget av Škoda i årene 1984-1990. Rapid var en kupévariant av firedørs Škoda 130 og en oppdatering av den tidligere Škoda Garde kupéen. Bilen har en 1,3 liters skyvestangsmotor med 62 hestekrefter montert bak. Motorens kraft var nok til en toppfart på rundt 155 km/t og en akselerasjon fra 0-100 på omtrent 15 sekunder.

Skoda Rapid 135 museum.jpg|Škoda Rapid 135
Škoda Rapid 136 5 speed in Kraków.jpg|Škoda Rapid 136
Škoda Rapid Coupé (1984-90).jpg|Škoda Rapid motorrom


## Rapid (2011–2021), India
Škoda Rapid er en liten mellomklassebil bygget av bilprodusenten Škoda Auto på deres fabrikk i India. Bilen var produsert for et marked innen utviklingsland og nylig industrialiserte land. Bilen har ikke annet enn navnet til felles med modellen med samme navn tilgjengelig i Europa siden 2012.
Škoda - Rapid - Subcompact Car - Kolkata 2015-10-05 4376 (cropped).JPG|Škoda Rapid, India


## Rapid (2012–)
Škoda Rapid er en serie små familiebiler produsert av Škoda. Den består av tre karosserityper, en 5-dørs liftback, en 5-dørs hatchback og en 4-dørs sedan som selges i Kina. Modellen er basert på Volkswagen Vento/Polo sedan. Den ble produsert i Tsjekkia 2012–2019, i Russland 2012–2022 og i Kina 2012–2023.
2014 Skoda Rapid SE Connect TSi 1.2 Front.jpg|Škoda Rapid, 2014
Skoda Rapid Spaceback facelift 001 (cropped).jpg|Škoda Rapid, 2020
Skoda Rapid Spaceback facelift 002.jpg|Škoda Rapid, 2020


## Referanser
Felix Vá

**Vladimiro Etson António Félix** (født 1998), kjent som **Felix Vá** er en angolansk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Pafos
Den 31. juli 2019 signerte Vá for . Vá debutere i 2&ndash;1 seieren hjemme mot .

### Apollon Limassol
Den 21. juni 2022 signerte Vá en tre-års kontrakt. Vá fikk sin debut i 4&ndash;0 tapet borte mot  i Chamions League kvalifiseringen. Hans første mål kom i den kypriotiske supercupen mot . Vá endte med 33 kamper og 3 mål i alle turneringer for Apollon før han forlot klubben etter ett år.

### Djurgården
Den 4. juli 2023 signerte Vá en tre og halvt års kontrakt med Djurgården. Vá fikk sin debut i 2&ndash;1 tapet borte mot  da han kom inn etter 89. minutter for Joel Asoro. I sin første kamp fra start ble han matchvinner da han scoret målet i 1&ndash;0 seieren borte mot .

### Lillestrøm
Den 26. mars 2024 ble Vá lånt ut fra Djurgården til  i en avtale til august 2024.

Den 15. mai 2024 skrev han under en kontrakt med  ut 2026.

## Landslag
Vá debuterte 5. juni 2016 i AFCON kvalifiserings kampen mot , han erstattet Isaac Correia i det 64. minutt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Xuan Zang (film)

***Xuan Zang*** (originaltittel: *Da Tang Xuan Zang*) er en kinesisk historisk biografisk film fra 2016 regissert av Huo Jianqi. Filmen skildrer det eventyrlige livet til den kinesisk buddhistmunken Xuanzang som levde under Tang-dynastiet på 600-tallet. Han bodde 17 år i India der han studerte under buddhistiske læremestre. Rollen som Xuanzang spilles av Huang Xiaoming.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cathrin Gram

**Cathrin Gram** (født 1971) er en norsk programleder, skuespiller, låtskriver og musiker.

Hun fikk sitt gjennombrudd som programleder for *[[Etter skoletid (TV-program)|Etter skoletid]]* på NRK i 2000-2002. Hun har siden blant annet vært programleder for Oslo-TV (TVNorge 2002–2004) og oppussingsrealityen *Nr. 15* (TV3 i 2005), dukkespilleren til Kuraffen i *[[Kuraffens TV-show]]* og spilt i *[[Hotel Cæsar]]*. 

I 2019 debuterte hun som artist med EPen *Anyone but Yourself*. I 2021 ga hun så ut albumet *Silence and Alarm*.

På våren 2024 kom hennes første norskspråklige album *Ditt hjerte, mitt alter*.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Guire Poulard

**Guire Poulard** (født 6. januar 1942 i Delatte ved Petit-Goâve i Haiti; død 9. desember 2018 i Port-au-Prince) var en haitisk katolsk geistlig og erkebiskop av Port-au-Prince.
## Liv og virke
### Prest
Guire Poulard ble presteviet for erkebispedømmet Port-au-Prince 25. juni 1972 av erkebiskopen av Port-au-Prince, François-Wolff Ligondé.
### Biskop av Jacmel
Den 25. februar 1988 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Jacmel. Den apostoliske nuntius til Haiti, erkebiskop Paolo Romeo, ordinerte ham til biskop den 15. mai samme år; medkonsekratorer var biskopen av Hinche, Léonard Pétion Laroche, og erkebiskopen av Port-au-Prince, François-Wolff Ligondé.

### Biskop av Les Cayes
Den 9. mars 2009 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Les Cayes. 
### Erkebiskop av Port-au-Prince
Han ble utnevnt til erkebiskop av Port-au-Prince den 12. januar 2011. Det var på årsdagen for jordskjelvet i Haiti, som også hadde kostet hans forgjenger erkebiskop Joseph Serge Miot livet.  

Innsettelsen i embedet fant sted 26. mars samme år.

Pave Frans godtok hans aldersrelaterte avskjedsøknad den 7. oktober 2017.

Han døde 76 år gammel av bukspyttkjertelkreft i desember 2018 på *Francis de Sales Hospital* i Port-au-Prince.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Kardinal Paolo Romeo  (1938-) *1984
* Erkebiskop *Guire Poulard* (1942-2018) *1988

## Referanser
Thomas Stene-Johansen

**Thomas Oscar Stene-Johansen** (født 1997) er en norsk skuespiller og forfatter. Han har blant annet spilt Egon Olsen i *[[Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt]]*.

## Filmografi
* 2010: *[[Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt]]* – Egon Olsen
* 2010: *[[Brente Popcorn|Brente popcorn]]* – Ole
* 2012: *[[Inkognitiv]]* – Eivind Sjögren
* 2014: *[[Beatles (film)|Beatles]]* – Roar

## Bibliografi
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Reidar Müller

**Reidar Müller** (født 1971) er en norsk geolog og sakprosaforfatter. Han er forsker ved Institutt for geofag ved Universitetet i Oslo (UiO), og har tidligere jobbet som journalist i *[[Aftenposten]]*. 

Müller er utdannet geolog ved UiO, og har tatt journalistutdanningen ved Høgskolen i Oslo. Doktorgraden hans i geologi hadde sedimentologi og seismikk som fokusområde. 

For sin mangeårig formidling av geologi, med både bøker og artikler og kronikker i aviser, fikk han i 2019 tildelt Toffenprisen av Norsk geologisk forening.  

## Bibliografi

* 2014 – *Det som ble Norge*
* 2018 – *Skogens historie*
* 2020 – *Supervulkaner og digre dinosaurer*
* 2022 – *Ild og is*
* 2023 – *Norge - landet vårt gjennom tre milliarder år*
* 2024 – *Livet er livsfarlig! Den utrolige historien om livets utvikling fra bakterier til deg*, barnebok sammen med tegneserieskaper Sigbjørn Lilleegg

## Referanser


## Eksterne lenker
Arkitekturåret 2023

## Bygninger

## Hendelser

## Priser
* AIA-gullmedaljen – Carol Ross Barney 
* Driehaus Architecture Prize for New Classical Architecture – Ben Pentreath
* Pritzker Architecture Prize – David Chipperfield
* RIBA Royal Gold Medal – Yasmeen Lari, Pakistan
* RIBA House of the Year – Green House, Tottenham, London, designet av Hayhurst & Co
* Stirling Prize – Mæ for John Morden Centre, Blackheath, London

* Arkitekturopprørets hederspris: Nedre Slottsgate 10 i Oslo
* Arkitekturopprørets Grøss-medalje: Hotell Moxy i Tromsø 

## Dødsfall

## Bildegalleri

Jefa_de_Estado_sostuvo_un_encuentro_bilateral_con_el_Jefe_de_Gobierno_de_Andorra._señor_Antoni_Martí_(15804786107)_(cropped).jpg|Antoni Martí(1963–2023)
The_Norwegian_artist_Laila_Haugan.jpg|Laila Haugan(1944–2023)
Audun_Engh.jpg|Audun Engh(1948–2023)


## Referanser
Haplogruppe N-M231

**Haplogruppe N (M231)** er en Y-kromosom haplogruppe som er definert av nærværet av enkeltnukleotidpolymorfi-markøren M231.

Den er mest vanlig hos menn som stammer fra det nordlige Eurasia. Det har også blitt observert ved lavere frekvenser i populasjoner hjemmehørende i andre regioner, deriblant deler av Balkan, sentral-Asia, øst-Asia og sørøst-Asia.

Den basale paragruppe N* har bare blitt oppdaget i befolkninger i Kina og Kambodsja. Undergrupper av N-M231 har blitt funnet i lave nivåer i sørøst-Asia, Stillehavsøyene, sørvest-Asia og Balkan. Disse faktorer viser at haplogruppen oppstod i øst-Asia eller sørøst-Asia.

## Referanser
Aphytobius

***Aphytobius*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller. 

## Utseende
Små (ofte 2 – 3&nbsp;mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

## Levevis
Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. 

Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn. Artene i denne gruppen kan gjøre lange hopp.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[småsnutebiller]], [[Ceutorhynchinae]]** Gistel, 1856
******* Stammen **[[Hypurini]]** Schultze, 1902 – ikke i Norge
******** Slekten ***Aphytobius*** Wagner, 1937 - 2 arter
********* *[[Aphytobius sphaerion]]* (Boheman, 1845)
********* *[[Aphytobius subglobosus]]* (Brisout de Barneville, 1869)

## Referanser




## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Den smilende Madame Beudet

***Den smilende Madame Beudet*** (orig: *La Souriante Madame Beudet*) er en fransk stumfilm fra 1923 regissert av Germaine Dulac.

## Handling
Monsieur Beudet setter ofte en tom revolver mot hodet sitt, og truer med å skyte seg selv som en spøk eller for å understreke sin egen frustrasjon i forskjellige situasjoner. Han gjør dette så ofte at det ikke lenger overrasker hans kone eller noen av vennene hans. En kveld får Monsieur Beudet noen billetter til en teater-oppvisning, men hans kone nekter å bli med ham. Samtidig som han er på teateret, bruker Madame Beudet tid på å reflektere over ekteskapet deres, og hun setter en kule inn i ektemannens revolver slik at han ved et uhell kan ta livet av seg neste gang han gjentar spøken sin.

Etter en søvnløs natt kommer Madame Beudet til å føle anger for fellen hun har begått. Men hun får ikke tilgang til ektemannens kontor lenge nok til at hun rekker å fjerne kulen fra revolveren. Når Monsieur Beudet spør henne om noen store utgifter til husholdningen blir han opprørt og, i den tro at revolveren er tom som den pleier å være, peker han den mot seg selv før han vender den mot sin kone. Han fyrer av et skudd, men kulen treffer en vase, i stedet for å treffe Madame Beudet.

## Skuespillere
* Germaine Dermoz som Madame Beudet
* Alexandre Arquillière som Monsieur Beudet
* Jean d'Yd som Monsieur Labas
* Madeleine Guitty som Madame Labas
* Raoul Paoli

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vegsundholmane-Veibustholmen naturreservat

**Vegsundholmane-Veibustholmen naturreservat** består av fire holmer og noen skjær i Flisfjorden i Ålesund kommune. Området ble vernet 1. august 2010 (vedtatt 28. mai 2010) som ett av 36 reservater i Møre og Romsdal. Reservatet inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. mai til og med 31. juli er det forbud mot ferdsel på land i verneområdet. 

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å ta vare på eit område med særskilt verdi for biologisk mangfald. Sjøområdet med tilnærma urørte holmar og skjer og naturleg tilhøyrande plante- og dyreliv, utgjer ein viktig hekkelokalitet for sjøfugl som blant anna fiskemåke, makrellterne og ærfugl.» 

## Referanser
South Sea Love

***South Sea Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av David Selman.

## Handling
Etter faren, sjøkaptein, dør blir Dolores Medina overlatt til den engelske handelsmannen Gerald Wilton, som hun etter hvert forelsker seg i. Etter å ha fått vite at han allerede er gift med en annen kvinne, reiser Dolores sin vei for å finne arbeid ved en kafé.

Etter sin konens død vender Gerald tilbake til Dolores, bare for å bli avvist av henne. Men når Gerald blir angrepet av en gjeng fiendtlige sjømenn, vekkes Dolores kjærlighet til ham igjen og hun griper inn for å redde livet hans.

## Skuespillere
* Shirley Mason som Dolores Medina 
* J. Frank Glendon som Gerald Wilton
* Francis McDonald som Manuel Salarno
* Lillian Nicholson som Maria
* Charles A. Sellon som Medina
* Fred Lancaster
* Robert Conville som Stubbs

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jantarhinus

***Jantarhinus*** er en utdødd slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae).. 

## Utseende
En liten snutebille.

## Levevis
For de fleste av de nålevende, tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, som bladminerere og i frø. 

## Utbredelse i tid og rom
Arten er beskrevet fra rav fra Frankrike (Oise), dette stammer fra tidlig eocen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[sandsnutebiller]]**, Conoderinae    (= Zygopinae)
******* Stammen **[[Conoderini]]** Schönherr, 1833
******** Slekten †***Jantarhinus*** Legalov, Kirejtshuk & Nel, 2020
********* †*[[Jantarhinus compressus]]* Legalov, Kirejtshuk & Nel, 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Thomas Fardal

**Thomas Alexander Fardal** (født 1997) er en norsk svømmer fra Egersund som representerer Oslo Idrettslag.

Han vant 18 NM-medaljer i perioden 2014–2020.

## Medaljer

## Referanser


## Eksterne lenker
Dianalund

**Dianalund** er en stasjonsby på Sjælland i Danmark. Den har 4&nbsp;057 innbyggere (2023) og ligger i Sorø kommune i Region Sjælland. 

Byen utviklet seg rundt Philadelphia Epilepsihospital som ble grunnlagt i 1897. Da Høng-Tølløse-banen ble anlagt i 1901 fikk den egen stasjon.

Frem til kommunalreformen i 2007 var byen administrasjonssenter i tidligere Dianalund kommune.

## Referanser


 


## Eksterne lenker
*
Firbladslekta

**Firbladslekta** (*Paris*) er ei slekt med flerårige urter i giftliljefamilien.

De har jordstengel, og opp fra den vokser en ugreinet, opprett stengel. Fire eller flere blader sitter i en endestilt krans. Bladene er lansett- til eggformede og har stilk og tre hovednerver. Blomstene sitter enkeltvis og er endestilte og tvekjønnede. Det er 3–8 blomsterblad og 8–24 pollenbærere. Frukten er et bær eller en bærlignende kapsel.

Slekta er utbredt i de tempererte delene av Eurasia fra Island i vest til Japan i øst, og utbredelsen strekker seg også inn i Sørøst-Asia. *Daiswa* og *[[Paris japonica|Kinugasa]]* er nå inkludert i *Paris*, slik at det totalt er 27 arter i slekta. Artsrikdommen er størst i Kina som har 22 arter, derav 12 endemiske. Størst utbredelse har firblad (*Paris quadrifolia*), som også er vanlig nesten overalt i Norge. 

Hele planten er giftig. I Kina brukes jordstengelen fra mange av artene til medisinske formål.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Mnemyne

***Mnemyne*** er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae).

## Utseende
Små (ca. 4–5 millimeter), avlange, svarte snutebiller, kroppen delvis kledt med lyse skjell. Fasettøynene er store og flate, snuten forholdsvis lang og krum, de knebøyde antennene er festet omtrent midt på. Beina er ikke påfallende fortykkede.

## Levevis
Arten er knyttet til død ved av løvtrær, og har blitt funnet i tilknytning til beverdammer.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, nordlige Brasil).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[sandsnutebiller]]**, Conoderinae    (= Zygopinae)
******* Stammen **[[Lechriopini]]**
******** Slekten ***Mnemyne*** Pascoe, 1880 
********* *[[Mnemyne notaticollis]]* Heller, 1895
********* *[[Mnemyne viduata]]* Pascoe, 1880

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kristian Hernes

**Kristian Hernes** (født 1976) er en norsk pianist, organist og komponist. Han er utdannet ved Musikkonservatoriet i Kristiansand og Norges musikkhøgskole, med Trygve Trædal og Sigurd Slåttebrekk som klaverlærere, og skrev hovedfagsoppgaven *Geirr Tveitts op. 150/151 : sett fra en pianistisk synsvinkel*. I 2004 ga han ut albumet *Se solens skjønne lys og prakt* for solo klaver på plateselskapet Lynor.

Siden 2002 har han vært organist i Torshov kirke i Oslo. Hernes er komponist og medlem av Norsk Komponistforening. Hans produksjon omfatter kor-, instrumental- og orkesterverker, som er fremført i Norge (blant annet av Kristiansand symfoniorkester) og andre land, blant annet USA, Australia (Royal Melbourne Philharmonic) og flere europeiske land.

## Verker (utvalg)

* *Canticle of the Sun,* bestillingsverk for KORiOSLO (2017), finansiert av Det norske komponistfond.

## Referanser
Hermann Amandus Schwarz

**Hermann Amandus Schwarz** (1843–1921) var en tysk matematiker, kjent for sitt arbeid innen kompleks analyse. Schwarz var professor i matematikk ved universitetet i Göttingen og senere i Berlin. Han forbindes med en rekke matematiske begreper, blant andre Cauchy–Schwarz’ ulikhet, som er svært viktig i lineær algebra og vektorregning.

## Referanser
Alltid hos meg

***Alltid hos meg*** (originaltittel: *Всегда со мною…*) er en sovjetisk dramafilm fra 1977 regissert av Solomon Sjuster.

## Skuespillere
*Vladislav Strzjeltsjik
*Alisa Frejndlikh
*Ivan Solovjov
*Angelina Stepanova

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vladislav Strzjeltsjik

**Vladislav Strzjeltsjik** (Владисла́в Игна́тьевич Стрже́льчик, 1921–1995) var en russisk-sovjetisk skuespiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elattocerus

***Elattocerus*** er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae)..

## Utseende
Små, mørke snutebiller, kroppsformen kort sylindrisk. De har lang snute og store fasettøyne, beina er middels lange (ikke påfallende lange som hos mange andre Conoderinae). 

## Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten *[[Cecropia]]*), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[sandsnutebiller]]**, Conoderinae    (= Zygopinae)
******* Stammen **[[Menemachini]]** Lacordaire, 1865 	  				
******** Slekten ***Elattocerus*** Schönherr, 1847	  	  				
********* *[[Elattocerus eritreensis]]* Marshall, 1947
********* *[[Elattocerus japonicus]]* Morimoto, 1960
********* *[[Elattocerus subfasciatus]]* Schönherr, 1848

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Stig Saxegaard

**Stig Saxegaard** (født 1977) er en norsk animatør og illustratør.

Saxegaard har animert vignetter for Barne-TV, deriblant *[[Fantorangen]]* og *[[Kuraffen]]*, animert *[[Dunderly]]* og illustrert og forfattet barnebøker som blant annet *Kuraffens Tellebok* og *Bulder - en bruksanvisning*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Stig Saxegaard på Artstation
*
Egiona

***Egiona*** er en slekt av biller i familien snutebiller (Curculionidae)..

## Utseende
Små (2 – 7&nbsp;mm) snutebiller, kroppsformen varierer fra kort og bred til langstrakt. Undersiden er vanligvis mer hvelvet enn oversiden. Kroppen er mørk på grunnfarge, men har ofte et mønster av lyse skjell og kan være ganske brokete. **Hodet** er forholdsvis lite, med meget store fasettøyne som dekker det meste av oversiden. Snuten er temmelig lang og slank, i noen tilfeller lengre enn resten av kroppen. Den kan foldes inntil kroppen i en fure mellom framhoftene og holdes vanligvis nedover- eller bakoverbøyd. Antennene er knebøyde og sitter festet på snutens ytre halvdel. **Brystskjoldet** (pronotum) er smalere enn dekkvingene, med rundede sider, omtrent så bredt som langt. Hannene hos noen arter har et par fremoverrettede pigger på brystet som de bruker i kamp om hunnene. **Dekkvingene** har fine punktstriper, mangler vanligvis markerte "skuldre". **Beina** er vanligvis korte og kraftige, men hos noen hanner er de sterkt forlenget. Frambeina er ofte modifisert, enten kraftigere eller lengre enn de andre. Lårene er tykke, spindelformede, og har ofte en kraftig tann på undersiden.

## Levevis
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Korea og Japan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **[[sandsnutebiller]]**, Conoderinae    (= Zygopinae)
******* Stammen Othippiini Morimoto, 1962
******** Slekten ***Egiona*** Pascoe, 1874 
********* *[[Egiona circumcincta]]* Voss, 1953
********* *[[Egiona konoi]]* Nakane, 1963
********* *[[Egiona laeta]]* Pascoe, 1874

## Referanser




## Eksterne lenker

*
Teatro Lirico Sperimentale

**Teatro Lirico Sperimentale di Spoleto** ble grunnlagt i 1947 av Adriano Belli, advokat og musikkviter, med mål om å hjelpe unge sangere som hadde fullført sangstudiene, men ennå ikke hatt sin debut, til å starte en karriere innen opera. Organisasjonens kontorer er lokalisert i Spoleto, Italia.

## Sangkonkurranse
Teatro Lirico Sperimentales konkurranse er en av verdens eldste sangkonkurranser. Det er tre faser: i mars finner konkurransen sted. Vinnerne vil være kandidatene som oppnår en gjennomsnittskarakter på minst 8 av 10. Det følgende trinnet innebærer fem måneders kurs rettet mot den debuten til studentene. De får mesterklasser og daglige timer med repetitør. I den siste forberedelsesperioden studerer sangerne rollene de skal debutere. Operasesongen holdes i Spoleto i august og september og enkelte produksjoner blir sendt på turné i Umbria. Studenter får stipend og bor sammen i Spoleto.

### Vinnere
Mange store navn på den internasjonale operascenen har vunnet konkurransen, studert i Spoleto og debutert i institusjonens operasesong; for eksempel Cesare Valletti, Franco Corelli, Antonietta Stella, Anita Cerquetti, Giangiacomo Guelfi, Ettore Bastianini, Anna Moffo, Rolando Panerai, Margherita Rinaldi, Franco Bonisolli, Leo Nucci, Renato Bruson, Mariella Devia, Lucia Aliberti, Nuccia Focile, Sonia Ganassi, Daniela Barcellona, Marina Comparato, Maria Agresta og Eleonora Buratto. De eneste norske vinnerne er sopranene Elizabeth Norberg-Schulz (førstepris 1986) og Susanna Wolff (førstepris i 2018).

## Eksterne lenker
*
Kristian Strand Sinkerud

**Kristian Strand Sinkerud** (født 1978) er en norsk filmprodusent i produksjonsselskapet Motion Blur. Sinkerud er utdannet produsent fra Den norske filmskolen på Lillehammer (2004).

Han er mest kjent som produsent av Netflix-suksessen Troll, som er den mest sette ikke-engelskspråklige filmen på Netflix globalt.

## Filmografi

* 2025: Troll 2
* 2024: NR. 24
* 2023: Så Var Det Jul Igjen
* 2022: Troll
* 2021: Post Mortem: Ingen Dør på Skarnes
* 2020: Kadaver
* 2019: Amundsen
* 2018: Oljefondet
* 2016: Mammon 2
* 2014: Neste Sommer
* 2012: Nårje
* 2010: Fritt Vilt III
* 2008: Fritt Vilt 2
* 2006: Roswell Enterprises

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Škoda F3

**Škoda F3** er en racerbil med åpent hjul designet, utviklet og bygget av den tsjekkiske produsenten Škoda Auto. Bilen ble benyttet både i Formel 3 og Formel Junior kategoriene i 1964.

Den vannkjølte, toppventilert, firesylindrede rekkemotoren, som er bakmontert, hadde et slagvolum på 998 cc eller 1221 cc og en effekt på 76 hk (56 kW). Senere ble effekten økt til 90 hk (66 kW). Kjøretøyet på 410 kg hadde en topphastighet på 210 km/t. Karosseriet var av aluminium og plast og rammen av tynnveggede rør.

## Referanser
Fred Jewell

**Frederick Alton Jewell** (1875–1936) var en amerikansk komponist som skrev over 100 marsjer og fanfarer.

## Komposisjoner i utvalg
* «Battle Royal» (1909)
* «Floto's Triumph» (1906)
* «Quality Plus» (1913)
* «The Outlook» (1913)
* «E Pluribus Unum» (1917)
* «Supreme Triumph» (1920)
* «The Screamer» (1921)
* «The Old Circus Band» (1923)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfredo Poledrini

**Alfredo Poledrini** (født 30. juni 1914 i Genova i Italia; død 23. april 1980) var en katolsk erkebiskop og diplomat for Den hellige stol i en rekke land sør i Afrika.
## Liv og virke
### Prest
Alfredo Poledrini ble presteviet den 27. mars 1937.
### Titulærerkebiskop, pro-nuntius til Zambia og Malawi
Den 27. oktober 1965 utnevnte pave Paul VI ham til titulærerkebiskop av *Vazari* og utnevnte ham til apostolisk pro-nuntius til Zambia. Kardinal Amleto Giovanni Cicognani ordinerte ham til biskop den 5. desember samme år; Medkonsekratorer var kurieerkebiskop Angelo Dell'Acqua, og den apostoliske delegat til USA, erkebiskop Egidio Vagnozzi. Den 21. mai 1966 ble Poledrini også apostolisk pro-nuntius til Malawi. 

Alfredo Poledrini deltok i den fjerde sesjon av Det andre Vatikankonsil.
### Pro-nuntius til Lesotho og apostolisk delegat til Sør-Afrika
Paul VI utnevnte ham til apostolisk pro-nuntius til Lesotho og apostolisk delegat til Sør-Afrika den 20. september 1971.

Den 18. september 1978 trakk den da 64-årige erkebiskop Alfredo Poledrini seg som apostolisk pro-nuntius til Lesotho og apostolisk delegat til Sør-Afrika.

Han døde den 23. april 1980 i en alder av 65 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1873–1973) *1933
* Erkebiskop *Alfredo Poledrini* (1914–1980) *1965

## Referanser
EM for brassband 2027

**EM for brassband 2027**, det 48. europamesterskapet for brassband skal etter planen arrangeres i Montreux.

## Referanser


## Eksterne lenker
* European Brass Band Association
Titan (Besa-sang)

«**Titan**», albansk tittel: «**Zemrën n'dorë**» (norsk oversettelse: *hjerte i hånden*), er en albansk sang fra 2023 som fremføres av sangeren Besa Kokëdhima. Sangen deltok i den 62. utgaven av den albanske sangkonkurransen *[[Festivali i Këngës]]*, der seerne stemte den frem som Albanias bidrag til Eurovision Song Contest 2024 i Malmö i Sverige.

## Om sangen
«Titan» er skrevet av Kokëdhima, sammen med Fabrice «Alias Lj.» Grandjean, Kledi Bahiti og Gia Koka. 

I oktober 2023 ble Kokëdhima annonsert som en av deltakerne som ble valgt ut til å konkurrere i den albanske sangkonkurransen *Festivali i Këngës 2023*. I henhold til konkurransens regler måtte tekstene til de deltakende bidragene være på albansk. Kokëdhima deltok med sangen «Zemrën n'dorë», skrevet av Rozana Radi og Petrit Sefaj og komponert av Kokëdhima og Kledi Bahiti. 

I et intervju med Eurovision-nettsiden Wiwibloggs uttalte Kokëdhima at «Zemrën n'dorë» for henne var en ballade «med mye kontraster», og uttalte videre at sangen «var en ekte følelse. Vi skrev sangen med så mye kjærlighet og vi ville bare ha å uttrykke mye kontraster i en ballade fordi når du sier en ballade, tror jeg ikke det er akkurat man kunne forestille seg... den går bare gjennom bølger av tøffe følelser... som en stormfull reise».

## Festivali i Këngës og Eurovision Song Contest
«Zemrën n'dorë» var ett av 31 bidrag til den 62. utgaven av *[[Festivali i Këngës]]* i desember 2023. I konkurransen ble sangen fremført av den albanske sangeren Besa Kokëdhima. Sangen endte utenfor topp 3 i konkurransen, men vant telefonavstemningen og ble med det Albanias bidrag til Eurovision Song Contest 2024 i Malmö.

Den 2. januar 2024 kunngjorde Kokëdhima at sangen ville gjennomgå en rekke endringer for at den skulle overholde reglene for Eurovision Song Contest. Den engelskspråklige versjonen «Titan», med tekst av Gia Koka, ble utgitt 11. mars 2024.

«Titan» deltok i semifinale 2 torsdag 9. mai 2024. Låten endte som nummer 15 av 16 med 14 poeng, og kvalifiserte seg ikke til finalen lørdag 11. mai.

## Referanser
Škoda 1100 OHC

**Škoda 1100 OHC** (type 968) er en toseter sportsbil produsert av Škoda Auto fra 1957 til 1960. Bilen som er designet av Jaroslav Kindl ble opprinnelig bygget for å konkurrere med i det prestisjetunge 24-timersløpet i Le Mans. Opprinnelig ble det produsert fire biler, de to første var åpne, Spider, og de to neste var lukkede, Coupé. En annen Spider ble senere laget ved å sette den sammen av deler. Karosseriet til Spider var laget av glassfiber og karosseriet til Coupé av aluminium.

Den vannkjølte firesylindrede firetaktsmotoren hadde doble overliggende kamaksler, et slagvolum på 1089 cc og en effekt på 67,6 kW (92 hk). Siden bilen bare veide 583 kg (Spider) og 555 kg (Coupé) kunne bilen nå hastigheter på mellom 190 og 200 kilometer i timen. De hadde opprinnelig to doble forgassere laget av det tsjekkoslovakiske merket Jikov men ble senere til de italienske produsenten WEBER forgassere. Den første bilene hadde opprinnelig to flip-up frontlykter, som snart måtte erstattes av en mer praktisk løsning egnet for racing og den andre hadde to faste frontlykter montert under aerodynamiske glassdeksler. Lengden er 3,88 meter, bredde 1,43 m og høyden 0,965-0,98 m.

Planene om å delta i 24 Hours of Le Mans lot seg ikke realisere. Škoda 1100 OHC kunne kun konkurrere i kommunistiske land på grunn av den vanskelige politiske situasjonen på slutten av 1950- og 60-tallet.

Begge Coupe bilene havnet hos privatpersoner som krasjet dem. Den åpne rødmalte Spideren er nå en del av samlingen på Škoda-museet i Mladá Boleslav. Den andre Spideren eies av Škoda i Storbritannia.
Fil:2014 Škoda Museum, Škoda 1100 OHC typ 968 1958 02.JPG
Fil:2014 Škoda Museum, Škoda 1100 OHC typ 968 1958 03.JPG
Fil:SkodaGoodwoodHill.jpg


## Referanser
Sandøya-Vattøya naturreservat

**Sandøya-Vattøya naturreservat** består av et område ved Ulsteinfjorden i Ulstein kommune. Området ble vernet 1. august 2010 (vedtatt 28. mai 2010) som ett av 36 reservater i Møre og Romsdal. Reservatet inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 1. mai til og med 31. juli er det forbud mot ferdsel på land i verneområdet. Reservatet grenser til Flø dyrelivsfredning.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 
::«å ta vare på eit område som har særskilt verdi for biologisk mangfald og som inneheld trua, sjeldsynt og sårbar natur. Skjergardsområdet består av tilnærma urørte småkuperte øyar og sjøområdet omkring, som med naturleg tilhøyrande plante- og dyreliv utgjer ein viktig hekkelokalitet for sjøfugl som måker og terner.» 

## Referanser
The Steadfast Heart

***The Steadfast Heart*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Sheridan Hall.

## Handling
Den unge Angus Burke skyter ved et uhell en sheriff, som skal lede en gjeng for å arrestere guttens far - en tyv. Kort tid senere dør også moren til Angus, og Angus blir arrestert for drapet på sheriffen. Han blir imidlertid funnet uskyldig, og skaffer seg deretter jobb hos en lokalavis.

Angus velger imidlertid å reise sin vei når en rekke innbyggere protesterer mot hans nærvær. Men han komme omsider tilbake mange år senere. Han overtar den samme lokalavisen, og redder innbyggerne i byen fra en gjeng kjeltringer.

## Skuespillere
* Marguerite Courtot som Lydia Canfield
* Miriam Battista as Lydia Canfield
* Joseph Striker som Angus Burke
* Joseph Depew som Angus Burke
* Hugh Huntley som Malcolm Crane

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arkitekturåret 1948

## Bygninger

## Hendelser

## Priser
* AIA-gullmedaljen – Charles Donagh Maginnis
* Olympisk gullmedalje (kunstkonkurranse) – Adolf Hoch fra Østerrike for *Hoppbakke i Kobenzl*
* Olympisk sølvmedalje – Alfred Rinesch fra Østerrike for *Vannsportsenter i Karinthia*
* Olympisk bronsemedalje – Nils Olsson fra Sverige for *Bade- og sportshall i Göteborg*
* RIBA Royal Gold Medal – Auguste Perret

## Fødsler

## Bildegalleri

Michael_Sorkin.jpg|Michael Sorkin(1948–2020)
Audun_Engh.jpg|Audun Engh(1948–2023)


## Referanser
Alfred Agyenta

**Alfred Agyenta** (født 20. januar 1959 i Wiagha i Ghana) er en ghanesisk prelat og katolsk biskop av Navrongo-Bolgatanga.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Alfred Agyenta er sønn av Sylvester og Diana Agyenta. Faren var snekker og kokk og for den katolske misjon i Wiaga, og moren var husmor.
### Prest
Alfred Agyenta ble presteviet den august 1988.
### Biskop av Navrongo-Bolgatanga
Den 5. april 2011 utnevnte pave Benedikt XVI ham som biskop av Navrongo-Bolgatanga. Den apostoliske nuntius i Ghana, erkebiskop Léon Kalenga Badikebele, ordinerte ham til biskop den 29. juni samme år; medkonsekratorer var erkebiskopen av Tamale, Philip Naameh, og biskopen av Konongo-Mampong, Joseph Osei-Bonsu.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1797-1878) *1827
* Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823-1896) *1857
* Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806-1892) *1868
* Kardinal Gaetano Alimonda (1818-1891) *1877
* Kardinal Agostino Richelmy (1850-1923) *1886
* Biskop Giuseppe Castelli (1871-1943) *1911
* Biskop Gaudenzio Binaschi (1883-1968) *1930
* Erkebiskop Albino Mensa (1916-1998) *1960
* Kardinal Tarcisio Bertone (1934-) *1991
* Erkebiskop Léon Kalenga Badikebele (1956-2019) *2008
* Biskop *Alfred Agyenta* (1956-2024) *2017

## Referanser